k; 



MEISTER') vara fallet med Asclepias syritica och har sannolikt ett närings- 

 fysiologiskt ändamål. Det är emellertid i synnerhet Tropa^olete och Orchidere, 

 som utmärka sig genom den ofta högst egendomliga form, som embryobäraren för 

 sådant ändamål antager. 



Många författare hafva sysselsatt sig med undersökningar öfver de synnerligen 

 märkvärdiga, i sainband med embryobildningeu hos Tropteolum stående strukturför- 

 hållandeua. De nyaste, af Kayser ^) anställda iakttagelserna komplettera och beriktiga 

 i många hänseenden föregående författares uppgifter beträffande frö- ocli embryo- 

 bildningen inom detta slägte. Den öfre hälften eller mikropyleregionen af det unga 

 fröämnet förtorkar småningom och (jvarsitter såsom en gulbrun massa på det full- 

 växta fröet. Samtidigt sker en genom lidig celldelning framkallad tillväxt i cha- 

 lazaregionens uucellväfnad, i följd hvaraf det luogna fröet till volum blifver omkring 

 64 gångei' större än det ursprungliga fröämnet och dess fröskal bildas ej af integu- 

 menten, utan af nucellväfnadens yttersta lager. Innan mikropyleregionen jemte 

 embrvosäckens öfre del förtorkat har en lång embrvobärare utvuxit, och denna 

 skjuter embryoanlaget dju])are ned i embryosäcken, h vilken under resorption af 

 chalazaregionens uucellväfnad tränger längre ned i denna i samma nmn som 

 nämnde väfuad tillväxer. Från embryobärarens öfre del utväxa tvänne utskott, ett 

 dorsalt och ett annat i)lacentärt. Det förra utbildas först och växer ut genom den 

 öfre förstörda delen af fröet samt ned långs dettas raphedelen motsatta sida samt 

 består af långa tunnväggiga celler, af hvilka de yttersta äi'o plasmarika. Hela detta 

 utskott liknar ett i sj)etsen tillväxande knippe af hyfer och växer långs utmed den 

 vid basen tillväxande chalazaregionen. Det placentära utskottet växer in i rai)he- 

 regioueu och ned i fruktämnets centrala placenta, i hvilken ujjpstått en längd- 

 springa, som ej sällan inneslnter isolerade kärl från placeutans kärlkuippe, och 

 genom denna springa växer ifrågavarande utskott ända ned i blombotten. Dessa 

 utskotts betydelse vid nutritiouen af embryo är påtaglig och nästan allmänt erkänd. 

 Då endosperm saknas, men hjärtbladen äro mycket tjocka och köttiga i följd af en 

 stor rikedom på assimilationsprodukter, torde en anordning i detta .syfte vara af 

 behofvet påkallad. Sedan embryo utbildats, förtorkar embryobäraren. 



Afven Orchideie utmärka sig merendels — några hithörande växter sakna 

 nämligen detta organ — genom en mycket egendomlig embi-yobärare. Det är ifrån 

 niikropylekanalens väggar, ja, tillochmed från frösträugen eller placeutan som näring 

 hemtas. Vanligen förefinnes inom denna familj i följd af det yttre integumentets 

 starka tillväxt ett betydligt afstånd mellan exostomiuiu och endostomiuu], i följd 

 hvaraf mikropylekanalen och på samma gång embryobäraren blifva mycket långa. 

 Hos t. ex. Peristylns grandis utväxer, enligt Teeub ^), sistnämnde organ ur 

 mikropylekanalen och utgrenar sig på frösträngen eller placentau i fingerlikt delade 

 utskott, hvilka nästan som parasitväxternas haustorier utbreda sig på frösträugen 



■) I'rinssh. Jahrb., B. I. 



") A. st. 



') Ann. (1. .lar.l Im.I. .1. linitrnz., T. UI. 



