17 



och fröfästet. Att materialet till embryos bildande hufvudsakligen tillföres på detta 

 sätt, bevisas af det faktum, att det är först efter att embryobäraren hunnit uttränga 

 till nyssnämnde delar som embryo börjar utbildas, ocli finner dessutom sin förkla- 

 ring i den omständigheten, att hos Orehideerna nucellen och fröet äro så utom- 

 ordentligt små och att kärlknippe saknas i raphe, hvarigenom tillförsel af näring 

 från den starkt utvecklade placentan på den vanliga vägen blifver knapp och 

 långsam. Åtskilliga andra Orchideer, såsom Anaeamptis, Platanthera bi- 

 folia, Herminium Monorchis, Öerajjias Lingua, hafva likaledes en ur 

 exostouiium långt utskjutande embryobärare, och dennas i ovariet inträngande 

 grenar krypa långs frösträugen eller placentan och bilda hngerlika utskott. Hos 

 andra representanter för samma familj, såsom Phajus Wallichii, Go o dy era 

 di SCO lo r, Cypripediura bar bat um och venu stum förblifver embryobäraren 

 inom fröet, men bildar äfven i sådant fall fingerlika utskott, som dels äi'o rigtade 

 nedåt och snodda kring embryo dels växa upp i mikropylekanalen. Treub ') har 

 genom att konstatera närvaron af plastiska ämnen såväl i sjelfva embryobäraren 

 som i integumentet och de utanför fröet varande delarne, vid hvilka ifrågavarande 

 organ häftar .sig fast, sökt bevisa dess ändamål att leda näringsämnen till embryo, 

 hvartill det är desto lämpligare, som dess på ytan varande celler äro föga eller 

 alls icke kutikulariserade, såsom förhållandet deremot är med ytterväggen på em- 

 bryos yttersta cell-lager. 



Mera sällan är det må hända vissa endospermceller, som hafva utbildats till 

 kotyloider. På annat sätt kan emellertid det egendomliga, af Teeub ^) skildrade 

 utvecklingssättet af embryo hos Avicennia officinalis svårligen förklaras. 

 Denna växt är på visst sätt vivipar, nämligen i det hänseendet, att endospermet 

 jemte det i denna väfnad inneslutna, men sedermera ur den samma utskjutande 

 embryo, uttränger ur fröet, ehuru det förblifver inneslutet inom fruktämnet. Vid 

 endospermets utträde har embryo redan hunnit en ej obetydlig utveckling. Redan 

 vid fröhvitans anläggning finnes i embryosäcken vid sidan af nämnde väfnad en 

 stor cell, som skiljer sig från endospermcellerna endast genom sin storlek och svår- 

 ligen kan vara något annat än en endospermcell. Denna cell, som är kotyloiden, 

 bryter sig jemte endospermet ut ur fröet, men dess nedre del qvarstannar i em- 

 bryosäcken och växer i motsatt rigtning in i placentan ända ned i basen af denna, 

 hvarunder den förgrenas och bildar fingerlika utskott. Kotyloiden är, liksom den 

 väfnad, i hvilken den förgrenar sig, rik på plastiska ämnen, som sannolikt af 

 ifrågavarande organ transporteras till endospermet och af hvilka denna väfnad torde 

 vara i beliof, emedan nucellen är utomordentligt liten. Åtskilliga af de öfriga 

 mangrove-växterna utmärka sig genom en fullständigare viviparie än Avicennia, 

 men sakna kotyloid, liksom Crinum asiaticum, hvars endosperm jemte embrj'O 

 utväxer ur fröet (Goebel ^). En något liknande utveckling liar äfven iakttagits 



') Vfi-luindl. d. Kon. Akad. v. Wet., T. XIX. ' 



') Ann. d. Jard. bot. d. Buitenz., Vol. UI. 



') Pflanz-biol. Schild., 1 Th., p. 128. 



Lunds Univ. Årsskrift. Tom. XXX. Ü 



