18 



lios Galiiini oeli Asperula, i det eiidosperniet till någon del uttränger ur mikro- 

 ])ylen (Hofmeister). 



Oftast är det emellertid embryosäcken sjelf, som antingen utsänder kotyloider 

 i form af blindtarmlika, i omgifvande väfnader utväxande utskott eller som i någon 

 region ej innehåller cndosperm, i hvilket fall den tomma delen kan förlängas och 

 fungera såsom kotyloid. I följande öfversigt uppfatta vi såsom delar af embryo- 

 säcken äfven de celler, hvilka genom en skiljevägg åtskilts från denna, så suart de 

 ej innehålla reservnäring och således ej kunna betecknas såsom endospermceller. 

 Det är nämligen ej ovanligt, att de partier af embryosäcken, som utbildas till koty- 

 loider, äro skilda från denna genom en skiljevägg. 



Embryosäckens chalazaregion kommer någon gång att framträda såsom ett 

 bihang till dess mikropyleregion, och detta med bibehållande af dess yttre form, 

 hvilket föranledes deraf, att i den förra ej bildas något endospcrm, men väl i den 

 senare, hvilken i följd deraf utvidgas, såsom bos Rosacete och närstående familjer, 

 Li ne 86 (Hegblmaiee '), Nuiihar, Cerat hophy llum , Nemophila, vissa Aro- 

 idese m. fl. Att den endosperm saknande delen af embryosäcken upptager näring 

 ur nucellen förefaller mycket sainiolikt, i synnerhet livad Nupharoch Rosiflorfe 

 beträffar, hvilka utmärka sig genom en länge persisterande eller tillochmed ännu 

 vid frömognaden (|varvarande nucell. Afven hos flera Lin um -arter har Hegel- 

 MAiEE -) iakttagit ett liknande utskott från embryosäcken, hvilket utskott omgifves 

 af ett länge qvarstående parti af nucellen. Då nu tillika det synnerligen mäktiga 

 inre integumentet till stor del resorberas först sedan embryo och endosperm bildats 

 i öfre delen af embryosäcken, soiii upptager en ringa del af fröets inre och således 

 står i omedelbar beröring med endast öfre ]iartiet af det inre integumentet, så är 

 all anledning till att antaga, att ifrågavarande, merendels slutligen oblitererade 

 process tillför embryo näring från nucellen och det inre integumentet i fröets nedre 

 del. .Vnnu mera påtaglig är en så beskaffad näringsfj'siologisk funktion hos vissa 

 Santalaceer, såsom Tbesium, (^syris och Sautalum (Guignard ^). Nucellen 

 är hos dessa växter jemförelsevis liten, sedan embryosäcken tidigt och till största 

 delen resorberat den sanuna, och något integument, som kunde förse embryo med 

 näring, finnes icke hos dessa växter. Följaktligen är tillgången på plastiskt material 

 i embryos närmaste granskap mycket begränsad. Redan före befruktningen för- 

 länger sig af denna anledning embryosäckens chalazaregion, kröker sig och växer 

 i form af ett smalt rörforn:igt l^ihang ned i placentan, upplösande dess väfnader 

 och upjitagande den för emliryo och endosperm behöfliga näringen. Embryosäcken 

 får i följd af denna tillväxt formen af en retort med krökt hals. Nucellens ringa 

 storlek i förening med frånvaron af integument föranleder, att i och för vinnande 

 af nödigt utrymme för endosperm och, embryo, en anordning af samma natur, som 

 redan blifvit skildrad bos Avicennia. Embrvosäckens främre del utväxer näm- 



') Ber. d. dentsdi. Bot. Ccs., l.s;u. 



^) Auf. st, 



") AiHi. il. Se. mit. 7 Sér., t. 2. 



