Hofmeister '), i niikropyleregionen korta, krusigt förgrenade utskott, som sannolikt 

 tjena till att ui)|:)lösa äggkärnan eller integumentet. Afven Hegelmaieb ^) har iakt- 

 tagit dylika bildningar hos Caryophylleie, hos h vilka de utgå från sidan af 

 embryosäcken och intränga i nucellens väfnad. De hafva vidare iakttagits hos 

 Tropseoluni majus och Hel lanthus ann uns, hos hvilka de uppkomma från 

 embryosäckens basala del och växa in i chalazaregionens nucellväfnad, som de för- 

 störa, och HoFMEisTEE ^) uppgifver, att från den i mikropyleregionen blåsformigt 

 uppsvällda embryosäcken af Quercus pedunculata utgår ett bhndtarmlikt ut- 

 skott, som växer ned långs äggkärnan. Kotyloider hafva äfven iakttagits af Tu- 

 LASNE *) på nedre delen af embryosäcken af åtskilliga ('ruciferie. 



De största dimensionerna uppnå emellertid de af embryosäcken bildade kotyloi- 

 derna hos de växter, hvilkas endosperm u])pkommer genom delning af embryo- 

 säcken, som dervid sällan fullständigt fylles med fröhvita eller, med andra ord, 

 hvars genom delningen uppkommande celler ej alla innehålla reservnäring och så- 

 ledes ej fungera såsom endospermceller. Det är dylika celler, som utväxa till 

 kotyloider. I synnerhet Rhinantliacei?e, ScrophnlarineEe och Pia ntagi nere 

 utmärka sig genom kotyloidernas storlek ocli egendomliga form, som bhfvit när- 

 mare undersökt af Hofmeister ■') och TulasiNe ^). An är det endast den öfre eller 

 den nedre, än båda ändarne af embryosäcken, som utväxa till kotyloider, och dessa 

 äro antingen enkla eller mer och mindre grenade, t. ex. hos Mazus rugosus. 

 Mel am py rum, Euphrasia. Genom en i synnerhet riklig förgrening Utmärka 

 sig framför andra Rhinanthus (Hopmeisteb) och 8cro[)hularia acjuatica 

 (Tulasne), hos hvilka öfre delen af embryosäcken utsänder talrika grenar, .som äro 

 korta och krusiga hos den förra, men fingerlikt delade hos den senare. Kotyloiderna 

 intränga i integumentet, som hos alla dessa växter är mycket tjockt, och nå ej 

 sällan ända fram till raphe. Att de hafva en näringsfysiologisk betydelse, framgår 

 redan af deras egendomliga form, som ofta närmar sig den af haustorierna lios 

 parasitväxterna. En dylik tillförsel af assimilerade substanser från integumentet 

 betingas utan allt tvifvel af den hos alla dessa växter sä ringa storleken af nucellen, 

 som ej förmår lemna utrynnne för någon större ((vantitet reservnäring. Också före- 

 ligger en och annan uppgift, som är egnad att gifva ett faktiskt underlag åt denna 

 uppfattning af kotyloidernas rol. Så omtalar Hofmeister, att de egendomliga ut- 

 skotten från öfre kotyloiden af Melampyrum växa up]) i den späda integument- 

 väfnaden, som omgifver mikropylekanalen, och upplöser den samma, och Tttlasne 

 anför, att de ]iartier af embryosäcken af K uj) hr as i a officinalis. som .sakna 



') Anf. st. 



') Nov. Act. Afiul. Leop. Car., T. XLIX. 



') Anf. st. 



*) Ann, <1. Se. nat. 3 Sér., t. 12. 



') Abh. d. Kiin. Saclis. Akad. d. Wiss., B. il. 



') Ann. d. So. nat. 3 Sér., t. 12. Det torde rnudlertid ej biira lenmas oanniarkt, att (irio 

 S-\RD (Journ. d. bot., 1893) velat tillskrifva sjelfva nndersöknin;.;sniet()(len den l)izavra form, som 

 kotyloiderna enligt Tulasne besitta hos åtskilliga viixtei-. 



