No. 1] NORGES SPLACHXACEÆ. 21 



No. Mo, Mofjeldet 200 m.: Kaalaas; F'auske, Fauskemyren: 

 H. ; Sortland: Kaalaas. 



Tv. Bar do, Rubben, Salvasskar fjeldet: Arnell; Tromsø- 

 sundet, Tromsøen: M. N. Blytt; ved kirkegården: Kaurin; 

 Karlsø, Renøen: Moe. 



F. Alten, ved Bossekop prestegård: S. Møller; Kis tr and, 

 ved kirken: H. ; Vadsø: Deinboll. 



Splachnum L. 



, I Apophysis globosa — pyriformis 2 



^ Apophysis umbraculiformis 4 



^ I Apophysis pyriformis, pallide carnea . . , S. ampuUaceum 



" \ Apophysis ovata — globosa, atropurpurea 3 



[ Apoph3'sis sporangio paullo crassior; folia cuspidata 

 3 I S. pedunculatum 



I Apophysis sporangio ter crassior; folia obtusa S.vasculosum 



, j Apophysis lutea S. luteum 



\ Apophysis purpurea S. rubrtim. 



Sect. Glohovaria n. sect. 



Caulis vestigiis foliorum veris instructus. Apophj^sis globoso- 

 ovata. Stomata cellulis proprie efTormatis haud circumdita. 



Splachnum pedunculatum (Huds.) Lindb. 



Var neppe tidligere angit fra Norge, da Fr. Weber i Arch. f. 

 syst. Naturg. (1804) anførte den som fundet her av Uldahl. Denne 

 rejste i Norge i 1802 sammen med M. Vahl, i hvis efterlatte 

 herbarium der findes et norsk eksemplar av planten. 



Den er den almindeligste art i familien og er kjendt fra alle 

 amter. Kun i de laveste egner søndenfjelds er den sjelden; den 

 foretrækker nemlig avgjort åsregionen og især den subalpine region, 

 men kan også overskride trægrænsen; den er således på Galdhøen 

 endnu fundet i 1950 m. højde, og går vistnok i det hele tat så 

 højt op i fjeldet, som dens nødvendige underlag findes, det vil si, 

 så højt som kjør og sauer bejter. Den findes nemlig kun på møk 

 av drøvtyggere i myrer og på anden fugtig bund; på Ringerike 

 vokser den ifølge Bryhn også på råtne, av sopmycelier gjennem- 

 vævete træstubber. 



Frugt er altid tilstede. I de fleste tilfælde, hvori lågfældningen 



