30 1- HAGEN. [1910 



XIV. Oedipodiaceæ Lindb. 



Består av en eneste slegt, 



Oedipodium vSchvvågr. 



Karl Muller henførte i 1849 denne slegt til Splaclmaceæ, og 

 en lignende stilling har den både i Coroll. Br. eur. og i første 

 utgave av Schimpers Synopsis, men efter at Lindberg i 1870 på 

 den havde grundet en egen underfamilie av Splaclmaceæ, Oedi- 

 podieæ, gik Schimper i 1876 over til denne fremgangsmåte. Samme 

 år, (Uppstålln. p. 23) tok Lindberg imidlertid skridtet fuldt ut og 

 opstil'et familien Oedipodiaceæ, bestående av Oe. GriffltJmmum 

 alene. I de senere år har forfatterne dels fastholdt familien Oedi- 

 podiaceæ, dels henført Oedipodium til Splaclmaceæ. 



Lindberg begrunder sin fremgangsmåte, at utskille den fra den 

 sidst nævnte familie, med at henvise til den forskjel, som tindes i 

 stengelens struktur, i nervens sterke utvikling på rj'gsiden, i den 

 forskjellige form av bladceller, skede og hætte, i sporernes størrelse 

 samt i vekstens saftige og skjore struktur. Som et ganske væ- 

 sentlig skillemerke er hertil av andre føjet den enestående langt 

 nedløpende kapselhals. Selv om jeg ikke kan undlate at finde 

 flere av Lindbergs skillemerker uanvendelige som familiekarakterer, 

 har jeg bibeholdt familien, da der også fra andre organer kan hentes 

 merker, som drar meget stærkt i denne retning; til disse håper jeg 

 ved en anden anledning at kunne komme tilbake. 



Oedipodium Griffithianum (Dicks.) Schwågr. 



Var samlet på de britiske øer allerede i slutningen av det 

 18de århundrede, men forveksledes med Tayloria Frolicliiana, 



