76 I- H AGEN. [1910 



R. Sunnelven ; Grytten; Sundalen; Edø. 



K. Land; Vestre Slidre; Etnedalen ; Vang; Vårdal; Fåberg; 

 Vestre Gausdal; øjer; Ringebu; Søndre Fron; Sell; Våge; Lom; 

 Dovre 



H. Stange ; Storelvedalen ; Lilleelvedalen ; Kvikne. 



ST. Røros; Opdal; Rennebu; Selbu; Melhus; Strinden; 

 Trondhjem; Malvik. 



NT. Nedre Stjørdalen ; Levanger ; Snåsen ; Grong. 



No. Vefsen; Alstahaug; Nesne; Hemnes; Mo; Bejeren; 

 Bodin; Saltdalen; Fauske; Sørtolden. 



Tv. Malangen ; Lyngen ; Nordrejsen. 



F. Talvik ; Alten ; Kistrand ; Nesseby ; Sydvaranger. 



Encalypta brevicollis Bruch, Br. eur. 



Er opdaget av prof. Kurr, som i 1828 fandt den på Dovre- 

 fjeld; efter hans eksemplar blev den beskrevet i Br. eur, 1838. 

 Den er i Europa indskrænket til den skandinaviske halvø og Fin- 

 land, og er forøvrig kun kjendt fra Grønlands østkyst under ca. 

 70° n. b. 



En typisk indlandsplante ! På Sørlandet vestenfor Oksefjorden 

 er den kun kjendt fra det øverste av Sætersdalen ; på Vestlandet 

 mangler den helt med undtagelse av Indre Sogn, hvor dens fore- 

 komst geografisk står i forbindelse med dens optræden i Valders, 

 og selv på kysten længere nordovei, hvor forskjellen mellem 

 kyst- og indlandsplanter i regelen er utvisket, kjendes den ikke. 

 Derimot forekommer den med forskjellig hyppighet over hele ind- 

 landet, på Østlandet mere spredd, i Valders, Gudbrandsdalen, på 

 Dovref jeld og i Opdal almindeligere, i Tromsø stift atter sjeldnere. 

 Dens vertikale utbredelse omspænder højdelagene fra havflaten til 

 højt over trægrænsen, idet den er fundet endnu i en højde av 

 henimot 1700 meter, men dens hyppigste forekomst turde falde i 

 det subalpine belte. Den er xerofil, vokser på tørre, for solheten 

 utsatte berg, enten på små, tynde jorddækker eller, som det oftere 

 har forekommet mig, på selve berget, således at den muld, man 

 finder i tuerne, skyldes deres dekomposition nedenfra i forbindelse 

 med, at de tilbakeholder de faste partikler i det gjennemsivende regn 

 eller snevand. Den aldeles overvejende del av voksestederne ligger 

 i trakter, hvor fjeldgrunden består av løse skifere, nogen få vistnok, 

 hvor den dannes av eruptiver, og atter nogen få ligger i kalktrakter^ 



