No 1] NORGES SELIGERACEÆ. 97 



dune nature tout speciale, et je crois qu'on pourra, gråce å eux, 

 admettre une distinction spécifique, mais il faut concéder qu'il s'agit 

 ici en definitive d'un jugement subjectif. 



Seligera cliversifolia Lindb. 



Medens varieteten allerede i 1871 blev anført som norsk av 

 A. Blytt, dog uten at beskrives, blev hovedformen først tyve år 

 senere av Bryhn indført blandt Norges moser. 



Den findes spredd hist og her gjennem landet indtil Nordrej- 

 sen, søndenfjelds mest i de indre landsdeler, idet den mangler på 

 Sørlandet og kun er kjendt fra et enkelt sted på Vestlandet; 

 hovedformens voksesteder ligger noget tættere sammen på Kri- 

 stianiasiluren, varietetens i Nordland, fornemmelig i Ranen. Den 

 når ikke nogen større højde over havet, idet den ikke vites at 

 være fundet højere end 300 m. (i Gudbrandsdalen). Hovedformen 

 er kun fundet på kalk, varieteten derimot oftere på kalkholdige 

 skifere. Den vokser på selve berget, såvel i rifter og sprækker 

 som på aldeles åpne steder. 



I eksemplarene av hovedarten, som alle er samlet i oktober, 

 har frugterne foriængst tapt låget; ved siden derav indeholder de 

 unge frugtstilker, som er utvokset til sin fulde længde. Av varie- 

 teten foreligger der flere eksemplar, samlet i slutningen av juli, 

 men også disse har allerede kastet låget. 



Voksesteder for hovedarten: 



Bu. Røken, Slemmestadåsen : Kaalaas; Hole, Skjerdalen; 

 Norderhov, Bure, Ultvedt: Bryhn. 



var. brevifolia (Zett.) 



S. recurvata var. h'evifolia Zett. mss. ; A. Blytt in Kr.a Vid. 

 Selsk. Skr. 1871, p. 138; nomen nudum. 



S. ereda Phil. in Rev. bryol. 1879, p. 67. 



S. recurvata var. pumila Jur. Laubm.-fl. p. 70 (1882) excl. synon. 



;S^. setacea var. brevifolia Lindb. ap. Lindb. & Arn. in K. Sv. 

 Vet. Akad. Handl. XXVIII, no. 10, p. 83 (1890). 



S. arctica Kaur. mss.; Jørg. in Chr.a Vid. Selsk. Forh. 1894, 

 no. 8, p. 68 ut syn.; Limpr. Laubm. Deutschl., Oest. u. d. Schw. 

 III, p. 681 (1901). 



