No. 2] HESTNESHULEN. H 



undersøkelse besværliggjordes. Man saa sig derfor nødt til at 

 drænere, og en 25 cm. bred dræningsgrøft groves fra den vestre kant 

 af felt 14. Herunder fandtes de nedenfor s. 38—39 nævnte gjen- 

 stande, nemlig et søkk av klebersten (fig. 17), en benspids 

 (fig. 6) og brudstykke av en bendolk (?) (fig. 4, a— b). 



Efter disse indledende bemerkninger skal jeg i det følgende 

 gaa over til en nærmere beskrivelse av selve kulturlaget og de 

 heri indleirede gjenstande. 



Kulturlagets utstrækning. Som det vil sees av grund- 

 planen s. 9, danner hulens indre et rektangulært rum, der mot 

 vest, hvor tak, gulv og vægge møtes, ender i en spids. I den 

 søndre væg er der en smal nische, delvis opfyldt av sten, som 

 er faldt ned fra taket. Ved aapningen mot øst smalner hulebunden 

 ind, idet der fra nord skyter frem en bergskraaning, som dog er 

 saa lav, at den ikke i nævneværdig grad hindrer dagslyset fra at 

 falde fuldt og rikt ind i hulen. Den oprindelige hulebund .skraaner 

 nedover mot den nordre væg. Hist og her skyter der sig op fra 

 fjeldbunden i hulens længderetning smaa skarpe, aflange rygge, 

 saaledes i felterne 2, 13, 17 og 18. De kunde være optil 15 cm. 

 høie, men naadde aldrig op over kulturlaget. Naar undtas den aller 

 inderste del, der var for lav til, at mennesker kunde ha holdt til 

 der, og nischen i den søndre væg, hvor bergbunden skraaner op 

 i dagen, dækket kulturlaget hele hulens indre rum. Det var ikke 

 like indholdsrikt overalt. Rikest var kulturlaget ved midten i felterne 

 10 — 18. Efterhvert som man herfra nærmet sig yterkanterne mot 

 vest og øst, blev det stedse magrere. Partiet nærmest den søndre 

 væg var gjennemgaaende fattigere end langs den nordre, hvor 

 kulturlaget idethele var dypest og mest indholdsrikt. 



Mot øst begrænsedes kulturlaget av en mur (se grundplanen 

 s. 9), der trak sig fra væg til væg tvers over hulens mdgang 

 gjennem felterne 24 — 26. Den var før utgravningen fuldstændig 

 dækket og er saaledes i sin nuværende tilstand ganske lav, kun 

 ca. 50 cm. og ikke høiere, end at man makelig kan skræve over 

 den. Den har vist heller neppe oprindelig været høiere, da der i 

 nærheten av muren kun fandtes én enkelt løs sten, som kunde 



