No. 4] KILDESKRIFTER TIL DEN LAPPISKE MYTHOLOGI. 



Finnerne æder ikke Svin ; thi disse er deres Heste, naar de 

 farer i sine aandelige Troldsyner at stride mod andre Ganfinner. 

 Den, som æder eller har ædt Svin, har da ingen Hest og bliver 

 overvunden. 



Somme [Finner] haver store grofve træbilleder, og haver sadt 

 dem i biergehuUer eller Heidere i vilde skoff og marck, som de 

 icke formode, at noget christnet menniske skal komme, og de 

 kaidis Æclme Ibmelid^), det er landguder, thi de siger, at de be- 

 derves og mister sin krafft, qvo Bistegadze gaune deit-), det er, 

 naar christne folck, finder og overkommer dem, somme haver store 

 gråne, fure, og biercke træer eller og andre store opvoxen træ, som 

 ere noget meere og anderledis End andre, og de kaldes med ad- 

 skillige Nafne, men dog over aldt pajSe Ibmelid^), det er hellige 

 guder, somme have fieide og bierge, Ja og steene, og besynderlige 

 de som ere noget underlige skabte og kaidis ogsaa med adskillige 

 Nafne, saa som paiSe Ibmelid, det er hellige guder, som og alle 

 deris guder kaidis, og pajSe cdda^), det er, hellige Zimler, eller 

 hellige Helder, og hellige bierge Hald, somme haver Næs og Odder, 

 som sticker udi havet eller siøen, saa og Næs udi færske vand, og 

 der offrer de til En steen eller Hammer, og kalder dem mæra eller 

 ZiaiSe-paiSe Ibmelid'^'), det er vande eller Siø hellige guder, og 

 jm^Se Niarg^), det er hellige Næs, og somme haver færske vande, 



1) lappisk ædnam ibmelid, landguder. 



2) lappisk: go ristgadsse gavnnek daid. 



3) lappisk basse ibmelid, hellige guder. 



■*) lappisk basse aldda, helligt offersted; aldda er Ibrskjellig fra alddo, ren- 

 simle, og alli, hellar. 

 ^) lappisk mærra- eller tsjatse-bassc-ibmelid, sjø- eller vand-hellige-guder. 

 6) lappisk basse njarg(ga), hellig nes. 



