No. 4] KILDESKRIFTER TIL DEN LAPPISKE MYTHOLOGI. 17 



lige Straf, som vil paa følge, om de lade deris børn blive U-Døbte, 

 og naar de da kommer til Præsten, saa døber hånd barned med 

 det nafn, som de siger til hannem, thi hånd ved icke af deris 

 handel, siden naar de da farer til bage igien i fra Præsten, saa 

 plejer altid finne børnene som jeg har seet, blive sj'g, og græde 

 meget, og en part bliver saa hefftig angræben at det gaar skom 

 baade igiennem mund og Næ/3e paa børnene, og leg har og sande- 

 ligén self seet at det er saaledis fatt med finne børnene naar 

 de ere døbte af Præsten, saa bliver de straxt antastet med siug- 

 dom, hvilket intet andet er end Dievelen self som saa piner bør- 

 nene, i den henseende at de skal døbe dem om igien, og saa 

 kommer straxt de for bemelte Jammis-steller og Jammis-Cuuser, 

 og aabenbarer sig for finnerne, og Raader Dem til at vaske straxt 

 det Nafn af, som Præsten har døbt barned med, og døbe barned 

 med et andet Nafn, hvis icke saa dør deris barn nu straxt paa 

 timnien sige de, thi det er icke det rette nafn, som barned kand 

 leve med, og der for er det sygt, og leeder effter Et andet Nafn. 

 Naar nu børnene ere da saa syge og græder meget, saa henger 

 de op over Ilden, En kiedel med vand, og gier det varmt, og 

 sætter barned i den kiedel og lauger det, og vasker og toer hver 

 en leed og lem paa barned paa det allerbæste, i den tancke og 

 mening, at de skal nu vaske af den daab og det Nafn, som Præ- 

 sten har døbt barned med, og siger i det de saa vasker og toer 

 barned, dette er Et slemt og Et skarns Nafn, som Pap Ajum har 

 lagt paa dig, effterdi du kand icke leve med dette Nafn, som og 

 Jammis-Cuusen eller Jammis-stellen sagde, Pap ajum ^), det er 

 Præst bestefader, og nu vasker ieg af dig denne Daab og dette 

 Nafn, som pap ajum leej hium dunne^), det er som Præst beste 

 faderen har lagt paa dig, og dette Nafn skal fare hen i skiedt og 

 skarn, i skiedt dounger og paa de ureene og slemme steder, og 

 det skal være og flye hen i Elf forser i vand og i siøe, og strand 

 og ned i Jorden, effterdi at det er dig saa tungt, at du icke kand 

 leve under dette Nafn, og Naar de nu har toet barned vel reent 

 og for Jaget det Nafn og Daab, som Præsten har døbt barned 



1) lappisk papipaj-ajja. 



2) lappisk: pap(pa)-ajja læi bijjam dunnji. 



