86 J. QVI GSTAD. [1910 



talt om, og ord og bøner til hvert slag, og de utugtige bøner, 

 gandviiser og sange, som brugis til sine sær forrettninger og be- 

 synderlig til den Dievel aillis^) og til tiend at støbbe og til andet 

 som er at regne iblant slumpe lycke, dog de ere blandet alle deris 

 bønner sange og gandvii/5er med letfærdighed og utugt, saa som 

 den tacksigel/^es oration og sang, som Noiden giør til den som 

 har op vagt og op leedt hannem, naar hånd op vogner af sin 

 Dievele Dvalle som hånd falder in i, i troldmes/Jen, men dog er 

 nogen forskield paa dem, og de bønner, ord, sange og ganviiy5er, 

 som tiener til Et skal ikke brugis til Et andet, saa lærer hånd dem 

 siden bønner, ord, sange og gandvii/3er, saa som for mennisker 

 naar de ere siuge, og for Ild sær ord, bønner og gand viser, om 

 den har skadet dem, for vand, staall og Jærn, for steen, træer, 

 om det har skadet dem, for ganpiller og alverskud, sære ord 

 bønner og ganviiser, og om troldfolck har giort ondt ud paa dem, 

 og for Creature i alle tilfælde, sære ord, bønner og gand vii/3er, 

 for ondt og godt vær, for storm og u-vær, morgens og afftens og 

 Rei/3e ord og Dievele bønner, at det ikke skal hende dem nogen 

 u-lycke, paa rei/5en og de skal Drømme vel om deris Næring og 

 Lycke, og at de skal see Diur om dagen og faa dem, og de skal 

 finde Diur paa deris rei/^er, og have Lycke til at skiude dem. De 

 har og ord og bønner, for at Herrer og øffrighed skal være mild 

 imod dem og for at de skal vinde sin sag paa tinget, naar de 

 gaar paa tinget og har sager for sig eller at bestielle med, de har 

 og ord for fugle og Diur, for verck og vred, stød, sting, hug og 

 slag, og fald for siøe Drouger og dødninger og for spøgel/S'er i 

 mørcket, og for skadelige Diur, og for ald den ting som til er og 

 være kand, saa det er U-Endeligt at opregne og det er U-muligt 

 at huxe saa meget og mangfoldigt som det er, Paa det siste saa 

 træcker da Noiden af sig alle sine klæder, og sætter sig gandske 

 nøgen i Ilden og gloddoungen som er i gruven, og Joiger og Ru- 



„Aillis, det er helligt, holdes og for en hellig eller Guds hund. Den siger 

 de [lapperne] skal være Guds hund, som skal raade for nj'sen, dermed at 

 advare dem, naar noget ont er i veien elier staar dem fore, saa og for- 

 kynder dem kiøbmandskabs lyckelighed" (Paus' Relation). Se J. Qvigstad, 

 Nordische Lehnworter, s. 84 (ailas). 



