No. 9] KVARTÆR-ST UDIER I TRONDHJEMSFELTET. 13 



skaller af længde 21 mm. Her ved Storhaug i Hevne fandt jeg 

 sommeren 1901 et eksemplar af Macoma af længde 15 mm. og 

 høide 12.5 mm., som saavel i ydre habitus som i laasbygning viser 

 en merkværdig overensstemmelse med 



Macoma torelli Steentsr., ja ikke er til at skille fra den, men 

 samtidig ogsaa hænger nøie sammen med M. calcaria fra samme 

 sted. Den er heller ikke til at skille fra den af Forbes & Hanley 

 afbildede „Tellina j^roxima"^), der vistnok ogsaa maa henføres til 

 torelli-gvuppen. 



Mya truncata Lin. var uddevallensis. Denne art var meget 

 talrig, dels i den udprægede, tykskallede og tildels meget skjæve 

 varietet, men ogsaa tildels i en noget mere tyndskallet form, der 

 nærmer sig noget mere den normale. Der gjordes nogle faamaa- 

 linger for at give et begreb om den eller de mest karakteristiske 

 typer: 



længde 53 mm. høide 46 mm. H : L = 0,868 



— 45 — „ 36 — H : L = 0,800 



— 62 — „ 46 — H : L -- 0,742 

 Saxicava pholadis Lin. var temmelig almindelig i den normale 



formtype, at længde 50 mm. 



Lepeta caeca Miill. var sjelden, men af normal formtype og 

 længde 1 1 mm. 



Af crustaaceer fandtes: 



Balanus porcatus da Costa, Darw. meget almindelig, dels i 

 den mere normale formtype og dels i en stor, robust form med 

 indtil fire pseudovægge. 



Skallerne af Peden, Cyprina og Mya forekommer ikke sjel- 

 den sammenklappede med indesluttede, vakre kjerner af graa, lidt 

 blaagrønagtig, sterkt sandet, men fin ler, der tildels ogsaa var lidt 

 grusblandet. 



Øiiandet. 



strækker sig som en lang halvø i sydvestlig retning, mellem Trond- 

 hjemsfjorden i sj'døst og Bjugnfjorden i nordvest. Det er især i 



1) P'orbes & Hanley: History of British Moilusca, pi. XXI, fig. 1. 



