No. 9] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET. 39 



god anledning til at studere den lerforekomst, hvori det lykkedes 

 mig at fremfinde forholdsvis betydelige rester af en interessant 

 ishavsfauna. I enkelte soner var leret temmelig fint og godt slem- 

 met, men i andre mellemliggende var det temmelig sandblandet, og 

 i atter andre dele af leret var dette iblandet en mængde grus, til- 

 dels ogsaa sten. Ikke sjelden fandtes, især i den øvre del, gul- 

 graa, rørformede konkretioner indesluttet i leret og dette viste sig 

 tildels at have været udsat for indre sætninger, idet der paa sine 

 steder fandtes sammenpressede og tildels opknuste partier ledsaget 

 af rustbrune presflader. Der fandtes her følgende arter: 



Anoynia ephippium Lin. Af denne art fandtes et enkelt, nor- 

 malt udviklet eksemplar af længde 14 mm. 



Peden groenkmdicus Sowb. forekom i den normale formtype 

 af længde indtil 25 mm. I brudstykker optaltes 16 eksemplarer. 



Nucula tenuis Mont. syntes at være temmelig talrig, men mest 

 i meget smuldrende tilstand, hvilket har havt til følge, at dens betyd- 

 ning for faunaens sammensætning heller ikke har fundet det rette 

 udtryk ved den foretagne optælling. Den forekom dels i den nor- 

 male fortna typica, dels i var. expansa, og iblandt findes ogsaa 

 eksemplarer af den smaariflede var. inftata Hanck^), om end rif- 

 lingen ikke er saa sterkt fremtrædende, som man undertiden har 

 anledning til at se den hos grønlandske eksemplarer. Der fandtes 

 dog ogsaa 14 hele eksemplarer med sammenklappede skaller, hvor 

 epidermis tildels endnu var smukt opbevaret. Længden naaede 

 1 1 mm. 



Modiolaria laevigata Gray forekom i den normale formtype, 

 saavidt de enkelte smaa brudstykker tillader at studere forholdet, 

 men i forholdsvis ringe størrelse. 



Leda pernula Mlill. var meget talrig, snart i en noget høiere, 

 snart i en noget slankere type. Hyppig forekom ogsaa denne art 

 i hele, sammenklappede eksemplarer. Juvenile individer faar ofte 

 i det rent ydre en paafaldende lighed med caudata. Et ganske 

 lidet, juvenilt eksemplar viste til og med temmelig stor lighed med 

 Portlandia ardica, men epidermis og skaloverfladestruktur var 



1) Annals and Magazine of Nat. Hist. London, Vol. 18 (1846), pag. 33, PI. 5, 

 fig. 13, 14. 



