No. 9] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET. 129 



gryder, og udsvarvninger, der ofte giver overfladen et udseende i 

 lighed med det bekjendte roche reniforme'^'-). 



Morset. 



Ved østre Morset saaes en terrasseafheldning 72,6 m. o. h., 

 og ved det noget længere nord liggende Morsetskred var der anled- 

 ning til at iagttage omtrent de samme forhold som i Kvaalss vedjan. 

 Lige ved elven maaltes ved foden af Morsetskredet 60,2 m. o. h. 

 1 omgivelserne vokser Tussilago meget frodig. Og man kan følge 

 det samme terræn over mod Hofstad og Island, hvor man har en 

 terrasseflade ca. 90,1 m. o. h. 



Lige i elvebunden kom tilsyne under Morsetskredet i en høide 

 af ca. ^/3 m. et ler fuldstændig tilsvarende til, hvad ovenfor blev 

 beskrevet fra Kvaalssvedjan. Lige ved elven fandtes her følgende 

 arter : 



Portlanclia lenticula Moll. var ikke sjelden i formå typica, 

 af længde indtil 6 mm. 



Macoma calcaria Chemn. fandtes i et enkelt, noget sahulosa- 

 lignende eksemplar, af længde 11 mm. 



Mya tru7icata Lin. formå typica fandtes ligeledes i et enkelt, 

 lidet og tyndskallet eksemplar, af længde 11 mm. 



I det overliggende, rasede ler i selve skredet, ligesom ogsaa 

 især i elvegruset langs samme og saaledes udvasket af leret fand- 

 tes følgende arter: 



Mytilus edulis Lin. formå typica, af længde indtil 100 mm., 

 forekom tildels i blaagraa, hærdede lerkonkretioner. 



Portlanclia lenticula Moll. noksaa almindelig i smaa eksem- 

 plarer, ofte af oval form, men karakteriseret ved liden laasgrube og 

 glat skaloverflade med glinsende, regnbueskimrende epidermis. 



Cardium echinatum Lin. Længde 46 mm. 



Cardium edule Lin. formå typica, af længde indtil 30 mm. 



Cyprina islandica Lin. af samme, forholdsvis mindre formtype, 

 som vi kjender den fra Hevne, Grong o. fl. st. 



1) P. A. Øyen: Skilboten (et bidrag til kundskaben om stranderosion), 1896, p. 11. 



2) Fennia, B. 26, No. 3 (1907), pag. 7. 



9 



