134 P. A. ØYEN. [1910 ' 



jan, desuden paa samme sted fire, lavere terrasser. Over paa den 

 anden side af Torsbjørka sees en lang og fremtrædende terrasse 

 med flere gaarde i omtrent samme høide ved Tangen og videre 

 til Aasen. 



Tangen. 



De interessante, fossilførende lerlag ved Tangen teglverk havde 

 jeg første gang anledning til at besøge 19^8 00- Blandt andet 

 var her særlig paafaldende den store mængde af Isocardia cor 

 hvoraf erholdtes ikke mindre end 66 enkelte skaller og 12 hele 

 samklappede eksemplarer i store og smukke former, ofte med godt 

 bevaret epidermis, der som helhed betragtet fuldstændig maaler sig 

 med Smaalenenes; der maaltes et eksemplar af længde 80 mm. 

 og høide 80 mm. Tussilago farfara vokste frodig rundt omkring 

 paa lerbunden. 



Den vekslende lagrækkes udbredelse og stilling syntes her i 

 det store og hele temmelig jevn og regelmæssig i svævende, om- 

 trent horizontale skikter. Lergrubernes bund laa i en høide af 

 4—5 m. o. h., og her stod en seig, lidt graaagtig blaaler, som og- 

 saa fortsætter dybere ned. Regnet fra denne bundhøide har man 

 i snit opad følgende profil: 



1 . Den nederste, halvanden meter udmerker sig ved sin Ahra- 

 fauna, nemlig i den nedre halvpart forherskende den lille Ahra, 

 som ogsaa tidligere er beskrevet fra Jagtøien^), og i den øvre halv- 

 part den større form alba. I afdelingens midtre del, altsaa ca. ^1 ^ 

 m. o. bunden, fandtes en liden Cardium sp. (minimum), Moniacuta 

 bidentata og Cardium edule. 



2. Den anden afdeling, graablaat, fint sandblandet ler, l^'s""^ 

 m. o. bunden, udmerkede sig ved den ovenfor nævnte forekomst 

 af Isocardia cor, og i samme zone ogsaa forholdsvis rig forekomst 

 af Turritella terebra, samt ogsaa smaa eksemplarer af Pecten 

 septemradiatus. 



3. Derover kommer en afdeling af ^/a — 1 meters mægtighed 

 (gjennemsnitlig ^ji m.) bestaaende af noget grovere ler, øverst 



^) P. A. Øyen: Kvartær-studier i Trondhjemsfeltet, I, 1910, pag. 73. 



