8^ . K. RYGH. [1910 



imidlertid blev bortkastede. Dette har vel ogsaa været haandtens- 

 hjul ligesom de to bevarede. 



Desuden skal der under kuljorderi \ære fundet tlei'e uregel- 

 mæssig formede stykker af rødbrændt ler. Dette kan maaske være 

 dele af lergulvet, som var blevet saaledes brændt ved. at der var 

 gjort op ild umiddelbart ovenpaa det. 



Hr. Lund gjør med rette opmerksom paa den overensstem- 

 melse, som der i flere henseender er mellem denne hustomt og 

 de to, som i 1907 blev undersøgte af dr. Schetelig paa Ævestad 

 i Haa paa Jæderen. Se Bergens Museums Aarbog 1909 nr. 5. 

 Ligheden viser sig navnlig i den fordybede grue, i den tlade sten 

 med underlag og i hullene i lergulvet, omend de sidste har været 

 ordnede noget anderledes i tomten paa Gyl. Det maa forøvrigt 

 antages, at der ogsaa i den østlige del har været to parallele rader 

 af 4 hul, om de end ikke blev iagttaget under den skjødesløse 

 maade, hvorpaa tomten blev udgravet. Dr. Schetelig antager, at 

 disse hul har været leie for nederenderne af stolper, som var be- 

 stemte til at bære taget, og som efterat træet var raadnet bort 

 dog havde holdt sig i det haarde lei-. At det samme har væi-et 

 tilfælde i denne tomt, bestyrkes ved at enden af en stolpe var 

 bevaret i det ene hul. De smaa stene om kanterne af hullene 

 maa være kilede ned for at støtte stolperne. \ 'æggene i de 

 jæderske stuer har x'æret opførte af jord og sten. I den nord- 

 mørske har de efter al sandsynlighed været af træ. Dermed stem- 

 mer ogsaa traditionen om, at den skal være brændt op. Navnlig 

 af stolpehuUenes plads kan det sluttes, at den ældre bj^gning maa 

 have været større end den sidst nedrevne stue. Ved den sidstes 

 opførelse maa de dele af det ophøiede gulv, som ble\' liggende 

 udenfor dén, være blevet skaaret bort. Det er tillige tydeligt, at 

 den ældre bygning har ligget i en noget anden retning end den 

 senere, mere lige S. — N. Det er ikke let at afgjøre, om dens 

 længderetning har været i V. — 0. eller i S. — N. Hvis det sidste 

 har været tilfælde, hvilket ikke er usandsynligt, maa stolperækkerne 

 have været adskillig længere, end de bevarede hul viser. 



De i tomten fundne og ovenfor beskrevne sager er af hr. 

 adjunkt Lund som gave o\'erdraget til samlingen. De giver ikke 



