Nærmest ved et tilfælde fandt jeg i slutningen av oktober 

 1909 et par flintstykker paa Nordlandet, Kristiansund. Da de saa 

 ut til at være bearbeidet av mennesker, sendte jeg dem til Viden- 

 skapsselskapets oldsaksamling i Trondhjem. Jeg fik straks det 

 svar fra oldsaksamlingens bestyrer, hr. K. Rygh, at flintstykkerne 

 var sikkert bearbeidet, og sandsynligvis vilde der kunne findes 

 mere. Jeg fulgte den indirekte opfordring og opsøkte findestedet 

 paany. Paa en ganske kort stund fandt jeg ca. 50 flintstykker, 

 som var mer eller mindre bearbeidet. Ogsaa disse blev sendt til 

 Trondhjem. Efter at ha modtat denne sendelse skrev Rygh, at 

 det var konstateret, at jeg hadde fundet en verkstedsplads eller 

 muligens en boplads fra stenalderen. Da aarstiden var saa langt 

 fremskredet, kunde pladsen ikke bli undersokt straks, men i juni 

 vilde Kygh foreta utgravning av røser i Ting\'old, og naar han 

 var færdig der, vilde han undersoke tlintpladsen i Kristiansund. 

 Hermed lot jeg det da bero. 



Den første dag av paaskeferien 1910 fik jeg det indfald at 

 undersøke, om der ikke fandtes fiintpladser paa Kirkelandet ogsaa. 

 F^i^a mine geologiske undersøkeiser visste jeg, hvor der i den sidste 

 tid var tat grøfter, pløiet o. s. v., og hvor der saaledes kunde 

 være mulighet for at gjøre saadanne fund. Je^ hadde ikke stor 

 tro paa, at jeg skulde finde noget, da jeg gik ut, og jeg blev 

 derfor meget overrasket, da jeg allerede paa det første sted, jeg 

 opsøkte, fandt flere bearbeidede flintstykker, h\'orav det ene var 

 en vakker flekke; men endnu større blev overraskelsen, da jeg 

 gjorde lignende fund ogsaa paa de andre steder. 



Senere fortsatte jeg undersøkelserne paa Nordlandet, Frei og 

 Averøen, og overalt fandt jeg .fiintpladser. A\' Universitetet blev 



