A. NUMMEDAL. 



[1910 



lo. Vi 



almindelig under hele stenalde- 

 ren, men forekommer ogsaa 

 senere. Det er forresten mulig, 

 at de større tænder kan ha væ- 

 ret benyttet som „sømglattere". 

 Tandperler fra Norge har jeg 

 hellerikke kunnet finde omtalt 

 før. ^) Elgtanden fandtes i felt 3, 

 omtrent 15 cm. under overflaten. 

 Den tredje bearbeidede g jen- 

 stand av ben har H. Winge 

 betegnet som en „Stump af et 

 slebet Ben-Redskab". 



Som tidligere omtalt gjennemgrov jeg det meste av kultur- 

 laget indenfor muren. Jo nærmere jeg kom denne, desto sjeld- 

 nere fandtes der skjæl, ben og lerkarskaar, og jeg opgav den 

 videre undersokelse som frugtesløs. Senere gjorde jeg tilfæl- 

 digvis en opdagelse, som har bragt mig paa den tanke, at 

 undersøkelsen bør fortsættes. Efterat skolen var begyndt ihøst, 

 gjorde jeg paa en fridag en tur til Bremsnes for at be- 

 stemme Valseshulens høide o\'er havet. Da maalingen var ut- 

 .ført, og jeg skulde pakke maaleinstrumenterne sammen, faldt 

 en skrue ned i uren, som ligger foran hulen. For at faa fat 

 paa skruen maatte jeg vælte tilside en sten. Til min over- 

 raskelse fandtes der under stenen fuldt op av skjæl av littorifia 

 littorea og patella vvlgata, de sidste liggende sammen i ruller, 

 som føl- er omtalt. Bopladsen har saaledes øiensynlig større 

 utstrækning, end jeg trodde fra først av. Oprindelig har hulen 

 sikkerlig va'ret noget større og har senere faat sin nuværende 

 størrelse ved, at en del av bergvæggen er faldt ned. At saa er 



1) Efterat dette var skrevet, ser jeg, at der i .SUjonghelleren er fundet 2 rov- 

 dyrtæiider, gjennemborede til ophængning. Dr. A. W. Brøgger: Vestnorske 

 hulefund fra ældre jernalder, lierg. Mus. Aarb. 1910, nr. 16, p. Ib. 



