och dornt' vållad frånvaro tVåii rnivcrsitiMcl iiii(I(M- cm tid ej öfvcrstig-ando tre 

 terminer, dcniti inlicräkiiad den rcrinin, imdcr hvilkcn sri|icndiatcii sist vistats 

 vid Universitetet, så vida han under densamma lomiiat rnivcrsitctet tore andra 

 stipendiatnppropet, ej niA t(ii' medicine kandidat nKnlfTira ITn'hist al' stipendium, 

 som tilldelats honom vid det Tniversitet, der han atlagt medicine kandidat- 

 examen, dock nnd(>r vilknr, att han för hvarje termin före sista uppropet genom 

 vederbörliga intyg styrker, dels atr hans frånvaro är vållad af föreskrifven kli- 

 nisk tjenstg-öring i luifvudstaden, dels om och till livad beloi))) han vid Karo- 

 linska medioo-kirurgiska institut(>t innehar stipendiuTn, samt att han dessutom 

 törsta gången han vill komma i åtnjutandi! af ifrågavarande förmån, inom 

 samma tid med vederbörliga intyg styrker, savi'il till hvilken tid han i'ortfarande 

 vistats vid Universitetet, som att han efter slutad propedeutisk tjenstgöring vid 

 Universitetets kliniker ofördnijligen anmiilt sig till den obligatoriska tjensfcgörin- 

 gen vid hufvudstadens kliniker; 



att, så länge det föi'hälland(> fortfai', att medicine kandidat, som efter slutad 

 propedeutisk tjenstgöring vid Universitetets kliniker anmäler sig till den obliga- 

 toriska tjenstgöringen vid klinikerna i hufvudstaden, icke kan der genast emot- 

 tagas, samma förmån af fortsatt åtnjutande af stipendium, som tilldelats honom 

 vid det Universitet, der han aHagt medicine kandidatexamen, må honom till- 

 komma, oaktadt han ännu icke inträdt i sistnämnda obligatoriska tjenstgöring, 

 såvida han under väntetiden idkar me(lieinska studier vid någon offentlig veten- 

 skaplig eller sjukvårdsanstalt inom ellei- utom riket, under vilkoi- likväl att han 

 å tid, som ofvan" stadgats, behörigen styrker såväl detta föidiållande som den 

 tid, intill hvilken han fortfarandi- vistats vid .Universitetet, samt att han efter 

 slutad propedentisk tjenstgöring vid universitetsklinikerna ofördi'öjligen anmält 

 sig till ilen obligatoriska tjenstgöringen i hufvudstaden. 



Den 3 April 1890 har Kongl. Maj:t förklarat sig icke kunna bifalla en 

 af Pi-ofes8oren C. Warholm gjord underdånig anhållan att, när han komme att 

 inga med ansökan om nådigt afskcd, Kongl. Maj:t täcktes meddela sådan före- 

 skrift, iitt han finge bibehålla sitt prestembete och pastorat, hvareinot han skulle 

 till blifvande innehafvare af pro fcssorsem betet afstå dels jjcnsionen, dels löne- 

 spanmål på Universitetets stat, dels ock af pastoratets inkomster så mycket som 

 erfordrades för lönens fyllnad till vanlig professorslön eller 6,000 kronor. 



Lun.U Univ. Ar«krift. Tnm. XXVI. 



