A Sv. Murbock. 



Uppenbarligen liar det i första hand varit iakttagelser öiVer förckomst- 

 silttct som framkallat tanken på den ifrågavarande ürnil)nnkens hybrida ursprung. 

 Å andra sidan har man emellertid äfven just i de chorologiska förhållandena 

 trott sig tinna skäl emot en dylik förmodan, efter som Ä. Gcrmankuin i stort 

 sedt kan sägas ega en temligen sammanhängande utbredning öfver större delen 

 af Europa och i sjelfva vei'ket sällan saknas i trakter der lämplig berggrund 

 till större utsträckning träder i dagen. En orsak till meningsskiljaktighet i 

 frågan om dess eventuella stamformer har dessutom den omständigheten varit, 

 att inom samma områden jemte A. septentrionaJe såväl A. TricJtomanes som 

 A. Muta muraria i allmänhet taget äro ganska utbredda. — Klart är emel- 

 lertid, att, om ehorologien i fall som detta skall erbjuda säker ledning, nuin 

 måste hålla sig icke blott till allmännare uppgifter från vidsträcktare gebit 

 utan i främsta rummet till specialiakttagelser, om möjligt från hvarje särskild 

 fyndort. Upplysande sådana stå oss nu långt ifrån alltid till buds. Man har 

 visserligen för A. (irrniauiciiDi temligen fullständigt upptecknat fyndorter, der- 

 cmot oftast underlåtit detta beträffande de trenne öfriga, såsom möjliga stam- 

 1'ormer ansedda, allmännare utbredda arterna, och endast helt få författare hafva 

 meddelat iakttagelser öfver när- eller frånvaron af dessa på punkter, der defi 

 förra observerats. Det material, som frireligger, äi' dock egnadt att lemna en 

 klar och temligen fullständig bild af det sätt, livarpå A. Gcriiiaiiinnii inom 

 sitt utbredningsområde uppträdei'. 



livad då först beträffar de olika trakterna inom Tyskland, Österrike- 

 Ungern och Schweiz, vill jag här endast hänvisa till resj). specialHoror samt 

 framför allt till ilen nämnda sammanställningen i Luekssen's anf. arl)., der 

 äfven en mängd nyare uppgifter från den periodiska literaturen anförts. Vid 

 närmare aktgifvande framgår deraf tydligt, att A. GermanicHm, så utbredd 

 den är särskildt inom mera bergiga delar af området, dock u]ipträder på iso- 

 lerade, ofta från hvarandra ganska aflägsna punkter, och sålunda nästan öfver- 

 allt i smått eger en mycket splittrad förekomst, att den derjemte i de vida 

 flesta fall träffas i helt ringa mängd, att den vidare, för så vidt iakttagelser 

 i denna riktning blifvit offentliggjorda, uppträder i sällskap med A. Trichomancs 

 och A. srjjfciifiioiialr. trenne arter, som åtminstone aldrig saknas i trakter, 

 der den i)lifvit observerad och som för iUVigt med densamma dela egenskapen 

 att förcti'ädesvis trifvas på kiselsyrerika bergarter, samt slutligen, att A. l\nta 

 iinirai'ia. som äfven eger en stor utbredning och en riklig förekomst åtminstone 



