Tvenne Asplenier, deras affiniteter och genesis. 1 1 



Medelpad: A. Genn. uppgifvcs af K. A. Th. Seth (Bot. Notis. 1877 

 p. 84) för Suiulsvallsberg-et. Lektor Neuman har meddelat mig, att hau tor- 

 gäfves sökt återfinna den härstädes, men att J. scpf. och A. T rieh, förekomma 

 i mängd på lokalen. A. Bnta mur. är inom provinsen känd blott ifrån Alnön. 



Ångermanland: A. Germ. uppgifves af Hartman (Skand. Flora, 1870) 

 for Gro f hällsberget i Öäbrä samt för Skulnberget. Inom samma del af pro- 

 vinsen förekomma enligt 1\. K. Fristeut (Växtgeogr. skildring af Södra An- 

 germanl., Akad. afh., Ups. 1857, j). 39) både A. sepf. och A. Trick., och be- 

 träffande den senare fyndorten anmärker samme förf. (Bot. Notis. 1858, pp. 

 77, 78), att på östra sidan af ökululicrget förekomma jemte A.' Germ. äfven 

 de två sistnämnda arterna. A. linfrt »inr. är icke anträffad i Ångermanland. 



Inom öfriga landskap är, mig veterligen, .1. Ge.rmanicmn icke funnen. 

 Inom dessa är också vare sig A. Triehanntiics eller A. septciifrioiKtJe antingen 

 sällsynt, såsom i Vermland och Dalarne, eller ock saknas endera eller båda, 

 såsom i Ilcrjedalen och Jemtland samt de två nordligaste provinserna. — .Vfvcii 

 på Öland och Gotland saknas A. Germanicmn pä samma gång som den ena 

 af de ifrågasatta staraarterna, nemligen A. septetrfrionuJe. 



Af den här lemnade sammanställningen torde framgå, att A. GeriiKDuciDii 

 öfverallt inom Sverige har en sporadisk förekomst, att den, så framt uppgifterna 

 meddela något derem, ständigt uppträder i ringa mängd och i sällska|) med 

 .1. sepfentrionale och A. Trichomanes, att dessa i hvarje fall aldrig saknas i 

 trakter, der den förre iakttagits, att deremot A. Rida iiiiirariK, för hvilkcii 

 man lika noggrant upptecknat fyndorter som för ^'1. Gerinairie/tiii, endast har 

 lielt få gemensamma med denne men i öfrigt förekommer ej endast på andra 

 punkter utan oftast i andra delar af resj). landskap och att den saknas eller 

 är sällsyntare än A. Germanicnm i Hora af dessa. 



Dä nu alla mera detaljerade uppgifter tyda på ett liknande uppträdande 

 inom aiiih'a länder, torde det icke kunna bestridas, att de cliondogiska för- 

 hållandena i sin mån lennia berättigade skäl till misstanken, att .(. Germani- 

 cnm är en hybrid af .1. septcntriondlc ocli A. IVieliiniHiiiis, pä samma gång 

 som de göra det högst osannolikt, att A. Buiu nuirarin vai'it medverkande 

 vid dess bildning. 



Vi skola nu tillse, huruvida öfriga omständigheter verkligen bekiiilta den 

 slutsats, som enligt det fiiregående tyckes ligga nära till hands. 



