Tvonne Asjjleiiifr, deras affiiiitetcr och goiipsis. 



19 



^4. scj)fii/fri(iii((/i. 

 tii;-an' än lios A. (icnii.; till ITiljd nf 

 foliernas stüri'c lirrdd koiiiiiia dock t'(ir- 

 tjockningayiia icke syiinerlig(!n nära 

 livai'andrä. Fjällen erliälla liäi'ii^ciioni 

 en rinti'a konsistens, som g'ör alt ile 

 under täekglaset gerna vikas pa livaije- 

 handa sätt. 



Kpidermis-cellerna äro icke sträckta 

 i rhizomets längdriktning-, deras ytter- 

 väggar Ijnst bninlargado. 



(f rundvätiiaden. De temligen olie- 

 tydligii afvikelser frän A. Trieh., som 

 A. Germ. toretedde, äro här något 

 skarpare fVainti-ädamli'. Öälnnda är 

 grundväfnaden här ännu nägot mer 

 storcellig med stiirre intercellularrum 

 samt med i längdriktningen ännu min- 

 dre sträckta celler. 



.1. llnta Diararid. 

 färgas, troligen nägot förtjoi'kas, en 

 nägot fastare byggnad än hos denna 

 art, men äro tillika sprödare. 



Epidermis-cellerna äro icke sträckta 

 i rhi/.omets längdriktning, deras ytter- 

 väggai' temligen mörkt brunfärgade. 



(xrnndväfnaden företer en egenhet, 

 som synnerligen utmärker A. Ruta 

 mur. g(mt emot de tre öfriga. Kärl- 

 knippenätets insida bcklädes nemligen 

 af ^ — ?> lager sklerenkymatiska, mycket 

 mörkt bi'unfärgade grundväfnadsceller. 

 Membranföi'tjoekningarna hos dessa äro 

 sä b(>tydande, att cellernas lumen ge- 

 nomgående är fullständigt försvunnet, 

 hvilket i förening med den intensiva 

 färgningeu har till följd, att de olika 

 elementen endast i helt tunna snitt 

 kunna särskiljas. Bland exemplar frän 

 inemot 50 olika in- och utländska 

 lokaler hafva endast vissa tufvor från 

 tvcnni' punkter pä Gotland samt vissa 

 amlra frän Lunds domkyrka befunnits 

 sakna sådana sklerenkymatiska element. 



Bladskaftet jemte rachis. 



Bladskaftet jemte rachis. 



iJcklädnadcn ut^iircs al' tva skarpt lieklädnaden utgöres af tiercelliga, 



^kilda trichomfoiuicr, nemligiMi dels al upjjrätta ti'ichom af sannna liyggnad 

 glest sittande, u|»prätta, 4— 7-lcdade som hos de öfriga arterna, stundom 



här med något mindre toppcell än hos 

 A. Germ. («di A. Trieh., särskildt den 

 senare, dels af mycket små och vida 

 talrikare, alltid encelliga och rakt ut- 

 spärrade, cylindriska eller svagt klulili- 



dcrjeinte äfven af encelliga. De förra, 

 som dock äro nägot kortare skaffade 

 — vanligen 3 — o-ledade — och hafva 

 mer np])sväld toppcell än hos A. sept., 

 äro synnerligen talrika i>ä bladskaftet 



