Tvciiue Asplciiicr. iloras afliiiitutor ncl 



llCll C'fllOSl.S 



21 



.1. srptoit ri(i)i(il I . A. Ratd iintrarld. 



lika liarl)il(lniiii>-ar iikmI iiici- cUci- min- samt limias vanligen äfvcn ctl stycki' 

 (Ire tydliyt i>Tünfiirga(lt innehall. I5iula ii|i|i pa lacliis. De senare, som äio 

 slagen u|i[)liöra hos de olika fonnerna lakr urs|iärraile och äfven i öfrigt likna 

 antingen redan vid bladskaftets midt dem hos A. se|(t., äro deremot, om de 

 eller på gränsen till skiiVaii. Ofver- ötVei' hutViid taget Hnnas, ytterligt 

 gångar mellan de nämntla håren och sparsamma. OtVergångar från det förra 

 de fjäll, som bekläda rhizomet, före- slaget till sådana fjäll, som kläda rhi- 

 konima icke, ej ens på l)ladskaftets zomet, äro myek(!t talrika längs titövw 

 allra nedersta del. — Triehombildnin- delen af l)ladskaftet oeh trälhis ofta 

 garna äro lätt hänvissnaiide, men (|vai- äfven li()gre upp, stundom till oeh med 

 sitta dock äfven efter spormugnaden på segmentskaften. Unga, ännu icke 

 i form af ett Hut brunaktigt mjöl. up|)rullade blad synas derföre öfver- 



kliidda med ett tilltryckt mörkt ludd, 

 oeh äfven hos blad med mogna sporer 

 är bladskaftet oftast ganska rikt besatt 

 med mer eller mindre väl utvecklade, 

 vid denna tidpunkt vanligen åt olika 

 hall utstiU'ude, fjällika hiiri)ildningar. 



Kpideiinis liestar uagra mm ofvau 

 bladinsertiouen af celler, som äro äniui 

 mer långsträckta än hos .\. (lerm. 

 oeh hvilkas m<Mnbraner äro ytterst 

 starkt f(irtjockade, .sä att lumen nästan 

 ständigt är reduceradt till ett minimum. 

 (.'ellväggarne äro mörkt lirunfärgade, 

 dock einlast a l)ladskaftets ned(M'sta 

 Vio — ' ,;. Högre u|ip iili rellcrua färg- 

 lösa oeh sträckas äniui mer samt bi- 

 behålla sina nu'ml)ranei- ytterst starkt 

 fortjoekade. laksom hos .\. Trieb, 

 och .\. (ic|-m iiiM porer Ijlult med svå- 

 righ<!t skönjbara. — Kran bladsegmcn- 

 tens Hanker (jfr. |i. :!'.)) nedlöpa längs 



Epidermis bestar närnuist bladbasen 

 af celler, som äro vidare än hos de 

 föregående samt ej mei' strilckta pä 

 längden än hos A. Trieb. Väggarne 

 äro icke cllci' blott i ringa grad tör- 

 tjockade och svartaktigt brunfärgade 

 längs bladskaftets nedersta '1,2— \;. 

 Högre up|i bli de fiirglösa cellerna 

 starkare sträckta — ungefär i samma 

 grad .som hos A. (ierm. -- samt er- 

 hålla temligen starkt fortjoekade mem- 

 braner, flock sa, att lumen till f(»ljd 

 af cellernas storlek ij synneiiigen f<ir- 

 miuskas. Porer äro synnerligi'U tal- 

 rika och tydliga samt meddela oftast 



