Tvciiiic Asplcuier, deras affinitetcr och ^onesis. 



27 



.1. svpt mit rill n die. 

 ett jiar imii oCvaii Miulf'ästct tili en 

 Y-forini»- tiour, hvilkons bada t'rämro 

 skeuklai- ott stycke u|i|i i liiadskaftet 

 blifva nästan lika laii^a och iji-utVa 

 som don bakre samt mycket starkt 

 diverg-enuule eller nästan i samma plan 

 utstående med nägot tillbakaböjda spet- 

 sar; tiyiiren derigeiiom l)redt T-formig. 

 Stundom är den bakre skenkehi klutVen 

 i tva, dock särdeles korta eller snart 

 sammanflytande armar. 



Bladsegrmenten 

 Beklädnaden. Med undantaii' deraf 

 att ett eller annat hår någon gång 

 anträffats på bladsegmentens skaft har 

 bladskilvan lios denna art ständigt be- 

 funnits sakna hårbeklädnad. 



Ä. B ut a m/inir/(f. 

 lik tigur suni hiigre upp antar furnien 

 af en liksidig triangel med afrundade 

 hörn. De två xylemsträngarne sam- 

 niantlyta vanligen 4—15 mm från lilad- 

 fästet, mera sällan först vid skaftets 

 midt eller liögn; upp, till en H-formig 

 iigin-, hvilkcns bakre skenklar visser- 

 ligen äro betydligt kortare än do främre 



— dessa förhålla sig som hos A. sept. 



— men som dock knappt förena sig 

 ITtrr än ])ä gränsen till skifvan. 



Bladsegmenten, 

 liokläd nåden utgöres af små, 3- 

 ledade liår med föga uppsväld toppcell 

 och långsträckt nedre skaftcell. De 

 förekomma mer eller mindre talrikt på 

 segmentens båda sidor, i synnerhet på 

 den undre. 



Öfre epidemi is är på olika ställen 

 ganska olikartad. Ofver en mindre 

 del af sin utsträckning, ntnnligen i de 

 smala nicn djupa fårorna midt iifvcr 

 nerverna, bestar den af celler med 

 svagt vågl)Ugtade eller oftan; endast 

 oj(>mna sidoväggar. Cellernas längd 

 Uppgår till !).")— 17(», lircildcn till 1'» 

 —27 //. Innerväggen löper antingen 

 nästan jcmn eller visar dcu liclt svaga 

 nedl)ugtningar. Med undantag af ytter- 

 väggen äro ccllniciiibiaurriia fiiga eller 

 åtminstone icke synnerligen starkt föi- 

 tjockade. Cellerna äro dock einlast 



Ofre epidemi is är teniligcn lik- 

 artad å segmentens hela iWre sida, 

 hvilkcn antingini är fullkomligt jemn 

 eller blott föireter helt svaga, nppliöj- 

 uiiigai'. Dess celler ega stundom regel- 

 liundet o(di teniligeii starkt vågiga sido- 

 väggar; vanligare är doclc, att dessa 

 hafva endast ett vågbngtadt ellei- ojemiit 

 förlopp. Cellernas längd är 7") — 150 

 /1. 1 lie nämnda upphöjningarna kan 

 den stiga till I ".Kl //, liksom i kan- 

 terna, (ler man, eliuru blntt hos former 

 me(l smalt vigglika segment, kan unna 

 den nppgit till 250— 27<l //. Deras 



