40 



Sv. Murbeck. 



nerhet inom liladskaftcts (iire '/.,, fler 

 vilfnaden är nästiiii lika s])onoi()s som 

 lios A. sopt. — Endodcrmis är otvdlii»'. 

 doss celler i tvärsnitt ovala eller kan- 

 tiga. — En grupp af på tväi'snitt 

 Q — 5 sklprenkvmnti>ka celler med 

 samma jeinförelsevis temligen ofull- 

 komliga utbildning, som i rhizoraet. 

 åtföljer fibrovasalsträngens framsida upp 

 till en höjd af 6— S mm från blad- 

 fästet. Dessutom har på ett tvärsnitt 

 al' ett utaf de unders(")kta bladen en 

 enstaka sådan cell anträtfats liggande 

 intill en af strängens sidostälda ytor. 



Fibrovasalsträngen har inom 

 bladskaftefs nedre ^ ;, en plattad eller 

 hos en del blad allra nederst en 

 otydligt rännformig. h()gre upp der- 

 emot mer eller mindre hvälfd framsida 

 och bildar på tvärsnitt en rundad t 

 triangulär, längre upp svagt elliptisk 

 figur. De båda halfmånformiga xybMU- 

 ^rupperna förena sig 5 — 10 nun trän 

 bladinsci'ti(inen till m trearmad, Y- 

 fdi'niig. längi'e ü))p genom de främre 

 skenklarnes storlek och riktning till 

 (m bredt T-formig figui'. Endast inom 

 bladskaftets nedre '^^ är den bakre 

 sk(>nkcln klufven i två mvcket svaga, 

 längre upp knappt ni'skiljbara armar. 



Bladseg-menten. 



Hcklädnaden utgih'cs af små klubb- 

 lika, ;!-l(>da(l(' hår, liksom hos A. Kuta 

 mur. 1)(> uppträda dock ganska s])ar- 



samt och tyckas alldeles saknas på 

 segmentens öfre sida. 



Ofre epidci'mis är pa olika ställen 

 temligen olika utbildad. I nedsänk- 

 ningarna, som å segmentens öfre hälft 

 äro breda och grunda samt upjrtaga 

 st()rre delen af ytan,""men å den nedr(> 

 hälften oftast äro tendigen smala och 

 djupa samt tillika ständigt ligga midt 

 öfver nerverna, bildas den af celler 

 med svagt, ehuru temligen regelmässigt 

 vågiga eller vågbugtadi», mera sällan 

 eudast ojemna sidoväggar. Deras längd 

 uppgår till 7")— 135 //, bredden till 

 23 — 32 fl. Innerväggen är antingen 

 jemn eller ock visar den ett antal 

 efter hvarandra stälda, svaga nedbugt- 

 ningar. Ytterväggen är temligen starkt 

 förtjockad, de öfriga deremot ej my^ket 

 tjockare än i underliggande grund- 

 väfnad. Cellerna, äro mycket svagt 

 klorofyllförande. — I f(h'höjningarna 

 hafva epidermiseellerna mer otydligt 

 vågbugtade cllci' oftare endast ojemna 

 sidoväggar hvarjemte längden vexlar 

 mellan 13") och 230 // ])å en bredd 

 af 17—23 //. Membranerna äro dess- 

 utom något mer förtjocikade. I det 

 stråk af ejudermis. som ligger närmast 

 intill och oudvläder de tjocka och 

 något up|)höjda kanterna, hafva cel- 

 lerna rätlinigt eller svagt ojemnt fiir- 

 löpand(^ sidoväggar och tillspc^tsade 

 ändar. Deras län-d är 1 «»0-300. 

 bredden 1") — 1.'.) (/. Iniicrväy'^cn löper 



