42 Sv. Murbeck. 



svnes detta hatVa varit i uugefäi- samma tätt samt äro, liksom hos den torst- 



grad lakunöst som hos A. sept. och nämnda, delvis starkare sträckta pä 



A. Ruta mur. I upphöjningarna på längden, här dock med tunna mem- 



undre sidan ligga dock cellerna i^iera l)raner. 



Don Aspleniumtbrm, som nu beskrifvits, har af framlidne lektor C. Hart- 

 ji.\N hlifvit tagen på Gråberget vid Gefle, troligen för flera tiotal år sedan. 

 Den föreligger blott i en enda tufva (se bifogade tafla), numera förvarad i Upsala 

 botaniska musei samlingar '). 



Af Hartman hänfördes formen enligt l)ifogad etikett till A. Breynii Retz. 

 (= A. Oeri»aiiic/nii Weis), med hvilkcn den dock pä grund af en mängd för- 

 hållanden på intet sätt kan förenas. Sålunda torde här blott behöfva erinras 

 om närvaron af mörkfärgade, sklerenkymatiska celler ]»å insidan af rhizomets 

 kärlknippenät, om det blott invid basen brunfärgade bladskaftet, dettas betydliga 

 längd jemförd med skifvans, denna senares bredd och form för öfrigt samt det 

 ringa antalet primära segment, af hvilka de båda nedre dessutom äro något 

 mer delade än hos A. German-iciDii. Enligt hvad ofvanstående beskrifning 

 utvisar är den deremot nära befryndad på en gång med A. Butti nmrarkt 

 och ^4. septfnfrmiaJ'', och det låge derföre nilrinai'e rill hands att anse den 

 som en form af någon af dessa, t. ex. af A. Itiifii jiuircd/K, hvilken, .som be- 

 kant, eger ganska uttänjeliga karakterer och hvilkens varietet Faeiido-Ger- 

 mankum Heukl. i vissa hänseenden jiåminner om i fråga varande form. Då 

 emellertid denna senare enligt den beskrifning, som här meddelats, icke blott 

 i en eller annan punkt afviker från sistnämnda art utan tvärtom måste anses 

 till alla delar intaga en förmedlande ställning emellan denna och A. septen- 

 trioncdc samt i vissa afseenden till och med mera närma sig denna senare, 

 såsom i synnerhet genom nästan fullkomligt helbräddade svepefjäll samt genom 

 bladskaftets anatomiska byggnad o. s. v., kan en sädan n|)pfattning alldeles 

 icke blifva tillfredsställande. Med in(M'a rätt kunde man då misstänka den 



') Sedan föregående var satt, hafva, i öfverensstämnielse med en af amanuensen lic. 

 GuNXAR Andeiissos i bref uttalad förmodan, äfven en del å Uiksniusei phytopalsontologiska 

 afdelning förvarade blad, hvilka af S. Almqvist år 1872 insamlats på ofvannämnda punkt 

 (och bestämts till Ä. Breynii, IIkt/ ), efter företagen undersökning befunnits tillhöra samma 

 form. 



