Om primSra barkon hos vedartade dikotylor. doss anatoini iK-li fiiiiktioiior. 1 J 



il;i k^i^^falll)ikllling•al•, såsom stuiHluiii iiiträtlar (Popiilus, Ccltis), förekomma / 

 dylika celler, det alltid är iiiidfr iorm af enkla kristaller, liksom ock dylika med 

 förkärlek synas uppträda i närheten af stenceller och liiirdliast. ilärnird iiteslu- 

 tes icke möjlig-heten af, att äfv(Mi andra faktorer kunna ha inHytande på och 

 bestämma kristallernas utbiUlninf>-, hvarigenom föihållandcn inträda, som tyckas 

 sta i strid med nyss nämda antagande, ntaii att de dcrfiir bevisa dess oliåll- 

 barhct. 



llos vissa 1'opulus-artcr (V. tremula, i*, argentea och J'. hvvigata) 

 utbildas redan första året och företrädesvis i innerbarkens yttre del grupper af 

 stenceller (Tab. II, tig. 45 st), som ej sällan nå en betydande utveckling. Cel- 

 lerna äro i regel större än angränsande i)arkcellcr samt ofta utdragna i verti- 

 kal rigtning. För öfrigt hafva de den för dylika bildningar karakteristiska struk- 

 turen '). 



Redan i burjan antyddes, att hos somliga undersökta arter /i/(/cii tijdUg 

 ocli koudaiit (liß'croifierinf/ i ranlifi mcnhifi i trenne shilda harldafic.r före- 

 finnes. Hos somliga hithöraiid(> är den antydd endast dcrigenoni, att de yttre 

 cellerna i fiiriiallande till de inre äru iiiin(h'e, tattare sannnnnslutna samt niigot 

 längre utdragna i vertikal rigtning. Dock händer det ej sällan, att man på 

 vissa ställen af ett tvärsnitt kan iakttaga en tydlig kollenkymatisk förtjockning, 

 hvilken till och med kan lilifva ganska stark, men är då regelbund((t inskränkt 

 till tangentialväggen mellan de båda yttersta cell-lagren (Tab. 1, figg. '^ och 3). 

 Redan fornt ha vi omnämt de hypodei-mala, starkare eller svagare koUenkym- 

 strängar, som fiUdöjja i kvistarnes kanter hos vissa hithörande arter (Cornus, 

 P'orsythia, Viburnum). För öfrigt företer barken hos i fråga varande väx- 

 ter i afseende på den inre byggnaden liknande variationer, som dfvau framhål- 

 lits på tal om den homogena innorbarken, detta så väl i ai'seend(^ ])å cellernas 

 innehall, form oeh anordning, som livad beträtlar intercelliilärerna. Hpringlika 

 finnas tvpiskl iirliildade hus t. ex. Rhamnus cathartica (Tab. 1, Hg. o ir), 

 Staphylea piniiata (Tab. 1, lig. ö ir), N'ibinnum Opulus (Tab. 1, fig. !2 ir), 

 Cornus och Forsythia suspensa, isodianietriska hos t. ex. Ilippophae rham- 

 noides, Eheagnus latifolia, Shepherdia canadensis och Diajxnisia la])- 

 ponica (Tab. I, fig. II), mera obestämda hos i*runus Cerasus, l'r. spiiiosa 

 och Amygdalus uaua. 



') Jfr. De Baky: anf. st. sid. 154 och 557. 



