32 Hans ToiMn. 



fullständigt eller ofullständigt ocH derför äfven allt primärt hårdbast, genom- 

 löper i första hand ett prokambkilf stadium. Det enda rigtiga är sålunda att, 

 för så vidt man antar, att en kärlknippebildning föreligger, tala om en jrro- 

 kamliumrifif/, bildad af flera sammanflytande prokambiumknippen '). 



Den förut nämda bastliknande ringen hos Berberis och Mahonia bör utan 

 tvifvel betraktas som homolog med den hos Epimedium. Liksom Caspaey upp- 

 fattar äfven Vesque densamma som bast och antar i full konsekvens härmed, att 

 den härstammar från prokambium. "Il est probable", säger han '), "qu'une 

 partie de la zone génératrice, ou des faisceaux procambiaux, se sépare de la 

 partie interne et se dirige en dehors en subissant diverses modifications". Men 

 enklai'e än denna tolkning, enligt hvilken liksom en klyfning af ett ursprung- 

 ligen enhetligt prokambium skulle ha försiggått, synes oss då att, liksom hos 

 Epimedium, uppfatta den som en sjelfständig, yttre krets af ofullständiga 

 kärlknippen, framför allt då man som Vesque icke anser sig kunna förklara 

 denna delning såsom beroende på en förvandling af prokarabiets mellersta del 

 till ett epenparenkym, i utveckladt stadium motsvarande det närmast innanför 

 ringen befintliga lakunösa pai'enkymet. En dylik klyfning förefaller för öfrigt 

 föga trolig äfven derför, att ringen anlägges sammanhängande, under det att 

 de innanför belägna prokambiumknippena äro skilda. Enklast och äfven 

 rigtigast torde vara att betrakta i fråga varande ring såsom motsvarande de 

 slidor, band eller strängar af snarlik beskaffenhet, som ofta påträffas så väl 

 hos dikotyler som ock i synnerhet bland monokotyler och kärlkryptogamer 

 och hvilka ingenting annat äro än en del af grundväfnaden, som utbildats för 

 en specielt mekanisk uppgift '). Särskildt beträffande Epimedium synes oss 

 en dylik tolkning ha starka skäl för sig, då man betänker, att utom dess 



') Anm. En annan sak är, om man, såsom anliängarne af rlen anatomiskt-fysiologiska 

 skolan, med "bast" betecknar en af vissa gemensamma karakterer kännetecknad del af det 

 "mekaniska systemet". Men för undvikande af missförstånd bör man i detta fall, iifven om 

 primära bastet uppstår i samn)anhang mod ett kärlknippe, icke tala om det samma såsom 

 differentieradt ur prokambium (jfr Nexjmas anf. st. sid. 11), enär i detta uttryck ligger 

 ett erkännande af principer, som i fråga om väfnadernas indelning äro af intet värde för 

 nämda skola. 



•') anf. st. sid. 149. 



^) Jfr Sacu.s: Vorles. ii. Pflanzenpliysiologie. Leipzig 1882, sid. 170 o. f. samt ARF.srnoKG, 

 som i anf. arb. sid. 215 för motsvarande bildningar i barkparenkymet lämpligen föreslår 

 namnet (jmndbasl till skillnad frän det till kärlknippeväfnaden hörande egentliga liårdba- 

 stet eller Mränghastet. 



