38 Hans Tedin. 



genom utveekling af nya permanenta grensystem. Af årets skott är det nem- 

 ligen i regel endast de fruktbärande samt bladen, som vid vegetationsperiodens slut 

 bortdö och aftalla. Det säger sig derför sjelft, att hos dessa växter särskilda 

 skvddsinrättningar måste finnas, som göra det möjligt att uthärda äfven under 

 don kalla årstiden. De väfnader, som i främsta rummet liehöfva skyddas, äro 

 kambiet samt deraf alstrad ungved oeli ungbast. Det nödiga skyddet måste 

 helt naturligt lemnas af utanför liggande väfnader. Det synes derfor redan a 

 priori temligen visst, att äfven primära barken till följd af sitt })eriferiska läge 

 härutinnan skall vara af en viss betydelse. 



Endast åt experimentela bevis kan man emellertid tillerkänna full giltig- 

 het. Men i föreliggande fråga torde det vara så godt som omöjligt att åvä- 

 gabringa dylika, oc-h det återstår då endast att på reflektionens väg, med stöd 

 af anatomiska fakta, söka komma sanningen så nära som möjligt. Då vi nu i 

 barkens inre byggnad, i den anatomiska strukturen skola söka bevis för dess 

 skyddande förmåga och dervid tala om den samma såsom afpassad för en 

 skyddande funktion, vilja vi derraed endast hafva sagt, att bai'ken med den 

 byggnad, den faktiskt eger, äfven har skyddande egenskaper. Den vid barkens 

 utbildning egentliga, verkande orsaken anse vi oss dermed ingalunda hafva an- 

 gifvit. Sålunda torde man mycket väl kunna tala om t. ex. intercellularrummens 

 ändamålsenlighet som skyddsmedel utan att man derför vill påstå, att i fi-åga 

 varande bildningar tillkommit just af denna orsak, för detta ändamål. Varia- 

 tioner i den inre byggnaden bero, såsom redan i början antyddes, väsendtligen 

 på förändringar i de yttre förhållanden, hvarunder växten befinner sig, äro 

 reaktioner framkallade af dessa och gående just i den rigtning, att de möjlig- 

 göra växtens fortvaro äfven under de nya lifsvilkor, hvari den kommit. Med 

 ett ord, förändringar i yttre betingelser framkalla sitt eget korrektiv "). Att 

 <len naturliga frändskapen eller, hvilket är det samma, ärftligheten äfven är af 

 väsendtlig betydelse vid väfnadern<as utbildning behöfver knappt särskildt nämnas. 



Primära barkens betydelse som skyddande väfnad synes framför allt an- 

 taglig, då korkväfnaden uppstår först under en senai-e växtperiod, all den stund 

 det ju annars är denna sist nämda väfnad, som allmänt och med full rätt an- 

 tages företrädesvis hafva fått den skyddande rolen åt sig anvisad. Men skall 

 barken hos dessa växter kunna ersätta korkväfnaden, synes man med skäl 



') Jfr Fr. g. Kohl: Die Transpiration der Pflanzen und ihre Einwirkung auf die Aus- 

 bildung pflanzlicher Gewebe. Braunschweig 1886. sid. 95. 



