Om primära barken lios vodai-tade dikotylor. «loss aiiatDini orli funktiDiipr. 55 



att en tydlii;- ocli kiuisrniit (litVcr('iiri(>riii,n' i tvomic Itarklanvr dciiil' l)lii- fuljdcii. 

 Icke heller hos denna art kommer korkv<äfnadeii liirsta aret till utveckling. — 

 Kristallköi'tlar u]i|tträda sparsamt hos dem iiåda. 



Acer platanoides L., A. campestre L., A. striatum TjAm., A. Isevi- 

 gatum Wall., A rubrum L. och A. saccharinum L. afvika endast ovä- 

 sendtligt trän hvarandra och förete med hänsyn till barkbyggnaden samma 

 enkla förhållanden som förut skildrade arter. Olikheterna betingas så godt som 

 endast af barkens större eller mindre niägtighet. Mos A. campestre, A. 

 nilii-um och A. saccharinum utgöres den sålunda af eirea ".t, hos A. pla- 

 tanoides af 12, hos A. striatum och A. la?vigatuin af omkr. Ki cell-lager. 

 Den tydligt differentierade ytterbarken, omfattande 4 — 7 cell-lager, är regel- 

 i)undet ganska starkt kollenkymatisk. Dess yttre celler äro på radialsnitt lik- 

 som innerbarkens ofta ungefär isodiametriska. Interccdlularrummen i inre bark- 

 lagret närma sig mest den springlika formen, mindre tydligt hos dem, hvilkas 

 hark i sin helhet har den minsta mägtigheten. Oxalsyrad kalk uppträder 

 företrädesvis under form af enkla kristaller (eller tvillingkristaller) och i syn- 

 nerhet på gränsen mot bastet. Åfven kristallkörtlar äro emellertid icke ovan- 

 liga, t. ex. hos A. rubrum och A. striatum. — Hos alla arterna med un- 

 dantag af den sist nämda ' ) täckas årskvistarne af ett mer eller mindre mäg- 

 tigt korklager, som utvecklats ur barkens yttersta cellrad. 



Negundo fraxinifolium Nutt. öfverensstämmer, såsom man ock redan 

 på förhand kan ha skäl att antaga, så godt som fullständigt med Acer. Ars- 

 kvistarnes gröna färg betingas af den totala bristen på korkväfnad, som först 

 under en senare växtperiod kommer till utveckling '). De båda barklagren ha 

 sins emellan ungefår samma tjocklek, hvartdera bestående af 5 a (} cell-lager. 

 I det inre förekomma typiska springlika intercellularrum. Fr)ga talrika enkel- 

 kristaller uppträda på gränsen mot bastet. 



Rosa canlna L. (Tab. T, fig. 5) Årskvistarne äro försedda med relativt 

 talrika klyfö|)|)iiingar (kl), hvilket helt säkert i viss mån betingas af korkl)ild- 

 ningens inträdande först under en fiiljande växtperiod. Dessa förhållanden stå 

 åter i samband med vissa modifikationer i barkens byggnad. Såsom vanligt 



') Jfr Sanio: anf. st. sid. 41. 



') .Jfr Moki.i.kr: Tlie Rinde unserer Laubhölzer, sid. 267. 



