<)S Haus Tedin. 



Ilds Praxinus pubescens \V.\ll. (Tab. II, Hg. 44) erbjuda de färglösa 

 cellerna (de) i iiirc barklagret en palallande olikhet med dem hos fiU'c^gaende 

 art. De torekonnna i vida större mängd, äro till formen nicn'a- oregelbundnai 

 utdragna i transversal-vertikal rigtning, hvarjemte deras väggar synas något 

 tunnare än öfriga barkcellers. De erinra omisskänneligt om dem, vi förut an- 

 märkt hos Sorbus och Elseaguus och böra otvifvelaktigt liksom dessa skrifvas 

 på den sekundära tillväxtens räkning. Hos föregående art så att säga endast 

 antyddes nämda cellers desorganisation genom innehållets försvinnande och en 

 föga förändrad form. Då spänningen blir större, förändras formen ännu mera 

 och cellväggarne liksom tänjas ut. — Stenceller tyckas saknas. Enligt uppgift 

 af MoKLLEE ') innehålla somliga barkceller små prismatiska kristaller. • 



Ornus europaea Pers. skiljer sig i intet afseendo anmärkningsvärdt från 

 Fr. pubescens. — Hos båda slägtena finnes ett mer eller mindre mägtigt 

 korklager, bildadt närmast under (spidermis. 



Fagus silvatica L. (Tab. II, tig. 14). 

 Primära hårdbastgnipperna (hb) är utåt starkt konvt'xa, halfmånlika. Pri- 

 mära barkens mägtighet varierar i olika delar af omkretsen, men kan sägas 

 midt för nämda grupper i medeltal utgöras af omkring 12 cell-lager. Af dem 

 tillhöra 3 å 5 den ganska starkt kollenkyraatiska ytterbarken (yl»). Dennas 

 celler äro i allmänhet små, i tvärgenomskärning (anf. fig.) elliptiska eller nästan 

 runda. Innerbarken (ib) är utpregladt heterogen. Jemte typiska, med innehåll 

 försedda och i tvärsnitt vanligen rundade celler (tbc) förekomma andra (m), 

 som öfver hufvud taget äro större, till formen oregelbundna, ofta utdragna i 

 transversal rigtning, ha tunnare väggar och sakna innehåll (Koeppen's "FüU- 

 ])arenchym''). Innerst på gränsen mot bastet finnas uteslutande celler af forst- 

 nämda slag, som vanligt bildande; en sammanhängande mantel af en ä två ra- 

 ders styrka. I öfrigt synas de båda slagen på ett tvärsnitt ligga blandade 

 med hvarandra utan tecken till mera regelbunden anordning. De typiska bark- 

 cellerna äro i allmänhet något större än ytterbarkens, på r-adialsnitt ungefär 

 isodiaraetriska, fyrkantiga eller rundade, de innehållslösa deremot liksom yt- 

 terbarkens i regel kort rektangulära, med längden vaidigen icke öfverstigande 

 3-dubbla bredden. 



') Anatomie der Bauniiiiidcii. sid. l.öil. 



