82 Hans Trdiii. 



Primära barken l)estår af 7 — 9 cell-lager. De yttersta 3 å 4 (yh) äro 

 utpreglarlt kollenkymatiska med fih-tjockade tangentiala väggar (4 — O //). (Jel- 

 lernn äro i tvärgenomskärniiig. (anf. fig.) mer eller mindre aflångt elliptiska, 

 på radialsnitt cylindriska, med längden två — flera gånger större än bredden. 

 På sina stiillen är barken tydligt kollenkymatisk ända in till korken, cluiru 

 öfver hufvnd taget mindre starkt i de inre lagren än i de yttre. I kvistar- 

 nes kanter är koUenkymet vanligen kraftigare än i mellanliggande delar. De 2 

 å 4 på kollenkyraet följande raderna bestå i regel af mera isodiametriska oeli 

 runda ellei' i längdgenomskärning något aflånga, elliptiska celler med tunnare 

 väggar samt rikare på stärkelse och klorofyll (jfr ib: yttre partiet). Samban- 

 det mellan deras tangentialväggar är löst, och intin-cellularrummen tendera i 

 sammanhang härmed ej sällan till en springlik foi'in. Under de i jemförelsevis 

 stort antal förekommande klyföppningarne sträcker sig detta klorofyllparenkym 

 ända ut till epiderniis, sålunda bildande talrika n.fl)Vott i kollenkymet, som till 

 följd deraf, liksom hos Rosa, på tvärsnitt ej sällan synes upjjdcladt i inåt kon- 

 vexa grupper, vainerande på olika snitt och i olika delar af omkretsen. Bar- 

 kens innei'sta parti (ib närmast liastet hb) utgöres af en — några få cellrader. 

 Der det hai' sin största mägtighet och sålunda företrädesvis i de inbugtningar, 

 Hbrovasalzonen bildar, förekomma jemte typiska barkceller äfven sådana (or), 

 som karakteriseras genom sin relativt merendels betydande storlek, i allmänhet 

 tunnnre väggai- och ohestämd form samt gi^nom saknaden af synl)art innehåll. 

 Deras närvaro betingas helt säkert af sekundära tillväxten och utan tvifv(d 

 kunna de derför också anses motsvara dem, vi förut funnit hos Cupulifcrje 

 o. a. r)eras utseende tyder ej sällan på fiirslemning, utnn att dock, oaktadt 

 tlera försök med olika tiuktionsmedel, en dylik kunnat ])åvisas. — Rubus Wahl- 

 bergii Arrii., R. glandulosus 1>kll., R. Radula Wiu:., R. mitigatus A. 

 LiiNi) och R. thyrsoideus Wimm. afvika icke anmärkningsvilrdt från före- 

 gående. 



Jcniväl hos Rubus csesius L. är bai'ken byggd efter samma typ som hos 

 ofvannämda Rubus-iirtcr och kvarsitter liksom hos dem ofi'n'ändi'ad ucli lils- 

 kraftig äfven under andra växtperioden. På kvistarnes öfrc, för solljusets in- 

 verkan mera dii'ckt utsatta sida når korklagret större mägtighet — om alltid, 

 vilja vi låta vara osagdt - cti förhiilhnide som i allniiiuna delen sid. i26 



