86 Haus Tedin. 



P()ma.c.(Mjnia karaktcriwonulr af f'örtjockade yttcrvägtcar. l'rimära liarkcn är ät- 

 veii på yngre internodifr rullständigt desorganisorad vid vint(>rii« inträde och 

 kvarsitter blott som ett skrumpet, bruntargadt inilje. I synnerhet pä nedre in- 

 ternudier är den t. o. m. ej säUan åtminstone delvis attjällad. 



Lonicera Xylosteum L. (Tab. III, fig. 34). 



Undersöktes i midten af Juli. — Primära barken liestår af endast 5 ä (i 

 cell-låger. Af dessa är i allmänhet taget endast det yttersta tydligt kollenky- 

 matiskt nu^d förtjoekadc! tangentialväggar (4 ä 5 ,a), bildande ett epidermislik- 

 nande hypoderma (yb). Dess celler äro liksom epidermiscellerna (ep) i tvärge- 

 nomskärning (anf. tig.) vanligen i det närmaste isodiametriska, rundadt fyi-kan- 

 tiga och af nästan samma storlek. Deremot äro de ofta längre sträckta i ver- 

 tikal rigtning än de sist nämda, hvilka jemte innerbarkens celler på radialsnitt 

 i regel äro kort rektangulära, förhållanden som dock ganska mycket variera. 

 Innerbarkcellerna (ib) äru mycket tunnväggiga och antyda genom sin oregel- 

 buiKhia form en redan börjad desorganisation. — Korken (k) bildas omedelbart 

 innanför primära hårdbastet (hb), som bildar en nästan sammanhängande zon 

 och karakteriseras af cellernas vida lumen samt en på tvärsnitt i radial rigtning 

 konstant utdragen form '). Väggarne äro i förhållande till cellernas storlek 

 f()ga förtjockade (ca 7 /i). 



Lonicera coerulea L., L. tatarica L. och L. Ledebourri Eschscii. ha 

 i allt väsendtligt samma barkbyggnad som föregående. Liksom hos denna är 

 barken fullständigt desorganiserad vid växtperiodens slut. Hos L. coerulea 

 fyllas öfverhudens och de yttersta barkcellerna af ett rödbrunt innehåll. 



Philadelphus coronarius L. 



Första undersökningen verkstäldes den 7 Juni. - Primära barken liestår 

 af ca 8 cell-lager. Liksom hos de iiäi'iiiast föregäendc visa nästan endast det 

 yttersta lagrets celler, som också ha en påfallande likhet med epidei'miscellerna, 

 en utpregladt kollenkymatisk struktur. Dei'as tangentialväggar ha en tjocklek 

 af 4 å 5 //. I de (h-rpå fiiljande lagi'cn äro väggarne i regel ej tydligt kol- 

 lenkyniatiska, deras tjocklek minskas inåt, och mellan cellerna finnas liksom 

 i innerbai'ken talrika om ock små intercellulairuni. Barkeellerna tilltaga i 



') JIV .Vrksihciui^: iiiii Lf vcestcria auf. st. 



