Olli ]nimiiia baikon hos vedartade dikotylor, doss aiiatomi odi funktioner. 89 



Vill undersökning- i början af April af en oftArig kvist befanns barkon af- 

 fjiillad nunl undantag af de ofta nämda tjorkväggiga cellerna, hvilka kvar- 

 sutto utanför korklagret. Dettas yttersta celler vom lioptryrkta i radial rigt- 

 ning och fyldes af ett rödbrunt innidirdl. — Primäi'a hårdbastet utgöres.af små, 

 glest liggande kni])|)en. 



Hos Deutzia crenata S. & /., på ett transversalt genomsnitt genom ett 

 öfre internodium i Ijörjan af Augusti, utmärkte sig de innersta barkcellerna en- 

 dast genom sin storlek och polygonala form från barkens celler i öfrigt. Väg- 

 garne voro ej mäi-kbart förtjockade, ett förhållande som må hända kan ställas 

 i sammanhang med närvaron af en bättre ditterentierad, starkare koUenkyma- 

 tisk ytterbark, hvars tangentiala väggar stundom ha en tjocklek af ända till 

 S //. I nedersta internodierna af samma kvist ha visserligen de ofvan nämda 

 inre cellernas väggar något tilltagit i tjocklek, men synas aldrig nå den rela- 

 tivt betydande styrka, som utmärkte motsvarand(> celler hos föregående art. 

 I barkpartiet utanför synas tecken till en böljande desorganisation. — På en 

 ettårig kvist kvarsatt barken delvis i början af A{)ril som ett In-unfärgadt hölje. 

 De ofvan nämda inre polygonala barkcellerna voro till formen i allmänhet re- 

 lativt töga förändrade. 



Hos Deutzia scabra Thbg. var primära barken redan i Ixijan af Augusti 

 desorganiserad, och äfven de innersta barkcellerna, som utåt begränsa korkväf- 

 naden, hade fullständigt deformerats. De yttre af korklagrcts celler voro till 

 formen något oregelbundna, hvarjemte en och annan brunfäi'gats. — Ett hori- 

 zontalt genomsnitt, taget i midten af Mars från en ettårig kvist, företer samma 

 utseende, frånsedt att flera korkceller hopplattats och fylts af ett brunt inne- 

 håll. Med anledning af de resultat, som vunnits genom ytterligare upprepade 

 och helt nyligen verkstälda försök, bör den på sidan 30 i allmänna delen 

 lemnade uppgiften l)cträftande de inre barkcellernas förvedning i någon mån 

 mf»difieras, i närmre öfverensstämmelse med de af Sanio gjorda iakttagelserna 

 öfver förhållandet i fråga. Efter tillsats af anilinsulfat iakttogs neniligen på 

 somliga ställen af ett tvärsnitt en tydlig gulfärgning af de annars endast svagt 

 fiirgade väggarne. men reaktionen var ingalunda inskränkt till de inre cellerna 

 utan sträckte sig tvärs ()fver den desorganiserado och brunfilrgadc barkväfnaden. 

 En förvedning synes sålunda verkligen kunna inträda åtminstone i vissa delar 

 af d(>ii samma. För öfrigt torde dist ofta vara vanskligt nog att i en desor- 

 gaiiisciad barkväfnad bestämdt skilja mellan förvedade och icke förvedade men 



Lunda Univ. Årsskrift. Tom. XXVII. 12 



