TT 



LJ niler Iturjaii al iimcvarainlc arliiiinli^adc stad^ailc sii;- (^ficrliiind bruket att 

 i (let l)or^-(M-li^-a lifv(>t använda den lokala nicdcl-iidrii i stället för don fönit 

 l)et>-ao-na(l(' sanna sdlridcn. Oakradi redan l'.aliyloniei-iia liade funiiir att det 

 natmiiua dvi^iiet (ich således äfvon dess underafdelningar eller rinunarne till 

 följd af solens ojomna rörelse icke liafva samma läii^d under årets olika tider 

 oeli med anledning deraf inrättat en uniform tid, fasthöll man i Vesterlandct 

 ."iiida intill nyare tiden ihäi'digt vid den åsigten att livarje ort skulle hafva 

 sill middag, eller med andra ord att kloekan skulle visa 12, då solens medel- 

 punkr gick genuin (ie>> meridian. liland astronomerna var Fi.amstkkI) den 

 förste, som mot slutet af KiOO-talet f(trordade infiirandet af en unifoi'in tid |)å 

 observatorierna, iler man äfven ganska snart förstod att uppskatta dess fördelar; 

 men den stora allmänheten vidhlef ännu ett arliundrade sina gamla vanor oeli 

 furst 1 7S0 infördes bruket af medel-tid i (ieneve. Derefter följde London 

 1792, lierlin ISIO oeh Paris ISIC», doek först sedan Seine-prefekten, Mr. de 

 CilAlilioi,, som fruktade att förändringen skulle förorsaka ett upjdopp bland de 

 arbetande klasserna, sökt skydda sig med ett utlåtande iVaii longitudsbyrån '. 

 1 den svenska almanaekan för år 1S4:1 linnes för första gången angifvet, livad 

 ett medel-tids ur bör visa vid sann middag. 



Den sålunda genomförda förändringen har varit af största betvdelse i'ör 

 urfabrikntionen oeh derigenom äfven för ett noggrannt mätande af tiden. Så 

 längi> ett ur skulle ställas efter solen livarj(> dag eller åtminstone livarje vecka, 

 behöfde man nemligen ieke vara så noga med dosri regellunHina gång; inlii- 

 ramlet af den uniforma tidi'ii gjorde dereinot denna till liufMidsak oeli gal' 

 upplidf till den täMaii mellan artisterna, som ledt till iitröraiidet al' vara dagars 

 fulliindade tidmätare. 



' Astronomie popnlaire par FriiiK.ois Ariifro. Paris \S'yl. '1'ciiiir I, \i;iit. '2'M',. 

 Lunds Ulli v. Ärsskr. Tnm. XXVII. 1 



