No. 1] NORGES DICRANACEÆ. 171 



I). sj)h(i(fni iHir. uudnliitum W'ahlonh. Fl. suec. ed. 1, II, [>. 

 742 (1826). 



/). Ucnjeri Bland. Muse. fr. exs. III, no. 114 (1805) nomen 

 nudum: Miill. Hal. Synops. I, p. 857 (1849\ — 



Den er forst (under navn av /). Schiddcri) angil foi- Xoi'ge 

 av Sommerfell i 1827 i hans Phj's-oec. Beskr. al" Salldalen, og 

 der findes i universiletsherbariet et eksemplar, som han har 

 samlet i Skjerslad 1819. 



På jjassende steder er I), inlcnncdiuni ganske almindelig i 

 Oplandsamlerne og nordenfjelds indtil 70", hvilket synes at være 

 dens nordgrjense i den gamle verden ; den er dog vistnok temme 

 lig sjelden i Mnmarken. I de øvrige deler av landet horer den 

 derimot ikke til de hyppige moser; den mangler således .sagodl 

 som fuldstændig i kyststrøkene på Sørlandet og Vestlandet og 

 findes i disse landsdeler kun i indlandstraklerne, men også her 

 er der steder, hvorfra den ikke er kjendt, som f. eks. Lister og 

 Mandals amt, hvilket dog tor hero pa, at dette amts indre deler 

 ikke er hryologisk undersøkl. Men også i Østlandets, Sorlandels 

 og Vestlandels indre slrøk synes den al forekomme meget spredd, 

 hvilket nepi)e utelukkende kan hero pa, at undersøkerne har 

 an.sel den for almindelig og derfor fundet det unødvendig at 

 media eksemplar. Allerede ilerved, al den saledes skyr kysten 

 og er hyppig over store deler av indlandet, karakleiiserei- den 

 sig som en subarktisk art, og delte fremgår endvidere av dens 

 vei'likale ulhredelse, idel den kun her og der i)a Østlandet gar 

 ned i la\lan(let, men ellers holder sig til asheltel og skoghellel, 

 som den imidlertid også overskrider; dog tor det \;ere t\ils()ml. 

 om den nogetsteds gar op over vidjegra-nsen, da nendig dens 

 højeste kjendte voksested pa DoNreljeld ligger i 1 5(>() m. hojde. 



Den Nokscr pa liiglig jord, specielt i in\rer, a|)enl liggende 

 eller i skog; oxenlor Ira-gra-nsen forekommer den også mange 

 steds i ulslrakle. Hale, sterile tuer i stenele skianinger eller i 

 sa'ukninger, hxor jorden iidlnld pa oxerllalen ikke i-r nier end 

 almindelig fugtig 



Trods sin slore ulhredelse er 1). inicrincdiiini Iltet vaiierende 

 i liahilus; alene den netop na'\nle liojfjeldsform lar sig neppe 

 \('(l indsamlingen skille tVa andic slorre Uicnnid. \\ xarieteli-r 

 er heskicNct luir. ncnli/nliiiin l.indb c^ Arn , son, imidlertid er 



