12 o. NORDGAARD [1914 



elskende sydlige former de bedste livsvilkaar, som landet kan 

 skalTe. Der er saaledes den eiendommelighet, at det vestlandske 

 faunagebet yder baade de arktiske og de lusitanske arter bedre 

 livsbetingelser end Kristianiafjorden, idet de arktiske mollusker 

 finder levelige vilkaar i fjordenes inderste partier. Vi kan altsaa 

 si, at den marine faunaforskjel mellem Østland og Vestland 

 delvis kan forklares ved de stedfindende temperaturdifferentser. 

 Men temperaturen alene er paa langt nær tilstrækkelig til at 

 begrunde den store faunistiske forskjel. Norman ^ har beregnet, 

 at av vestlandsmolluskerne er ca. 82 pet. fælles med Storbri- 

 tannien, ca. 66 pet. med Kristianiafjorden og ca. 60 pet. med 

 Middelhavet. Med adskillig grund kan man saaledes si, at vest- 

 landsfaunaen er britisk i sit præg, og den har av mollusker næ- 

 sten like mange ftelles med Middelhavet som med Kristiania- 

 fjorden. Men herav følger, at der ogsaa maa være andre ting 

 end temperaluren, som spiller en hovedrolle i et farvands fau- 

 nistiske sammensætning. Og her frembyr strømsystemet sig som 

 den naturligste forklaringsgrund til likheter og ulikheter i fau- 

 naen. Som før nævnt opgir Brøgger for Kristianiafjorden i det 

 det hele 58 arter, som hittil ikke er representerl i fossilfundene 

 omkring fjorden. Enkelte av disse er smaa og kan som følge 

 derav muligens væ^e overset, men for de større arters vedkom- 

 mende er det sandsynlig, al de er indvandret efterat sjøen blev 

 staaende ved den nuværende strandlinje. Blandt disse er der 

 ogsaa 5 arktiske former, hvorav specielt skal nævnes Lophijrus 

 albus og Acniæa testiulinalis. Av de boreale og lusilaniska arter 

 vil jeg nævne: Psammobia tellinella. Rupicola distorta, Pecten 

 (ilnjssoriim, Malletia obtusa, Mijci arenaria, Tijphlomanffolia niindis, 

 Scdphander lignarins, S. piinctostrintiis, Lima hians, Modiolaria 

 mannorata, Trochiis zizijphinus, elc. Om indvandringen av disse 

 arter henviser jeg lil Brøggers utførlige meddelelser i del før 

 nævnte grundlæggende arbeide for de norske kvartaM'studier 

 (s. 578, 594 — 613). Vi kan visselig gaa ut fra, at siden den 

 nuværende strandlin jc blev grensen for sjøens stand, har kyst- 

 farvandenes strømsystem i alt væsentlig været det samme som 

 nu tildags. Det lar sig altsaa gjøre selv for arktiske mollusker 

 at finde veien til Kristianiafjorden under de nuværende strøm- 

 forhold. Den ene av de i forholdsvis sen tid indvandrede arter 

 er Acmæa testndinalis, hvis fremtrængen langs den britiske øst- 

 kyst i det 19. aarhundrede er omtalt i det foregaaende. Har 

 larverne av denne art kunnet trænge frem med den østislandske 

 polarstrøm gjennem den nordøst gaaende varme strøm (se kart- 

 skissen) og føres videre langs Skotlands og Englands kyster, er 



1 Tlic Molhisca of the fjords near Herden. The journal of concliy- 

 lo'fN\ January, 1879, p 65. 



