30 o. NORDGAAHU 11914 



m. over havet. Under stigningen til den nuværende strandlinje, 

 som ifølge Brøgger naaddes for ca. 2400 aar siden, altsaa ved 

 enden av broncealderen, sænkedes atter middeltemperaturen til sin 

 recente verdi. Den recente tid regnes fra det tidspunkt, da havel 

 blev staaende ved den slrandlinje, som nu markerer dets stand. 



Som foran nævnt er det sandsynlig, at landet i begyndelsen 

 av kvartærtiden laa saa høit, at haveggen i det store og hele 

 dannet grensen for landomraadet. I det dype hav utenfor, samt 

 i de render, som gik indover den kontinentale platform, raadel 

 da utvilsomt et fuldstændig arktisk dyreliv, hvis rester vi ikke 

 har anledning til at studere, da avleiringerne ligger under vand. 

 Strandlinjen ute ved haveggen kan vi kalde den nederste ma- 

 rine grense. Havet overskred denne grense, trængte efterhaan 

 den ind over kontinentalsokkelen og naadde i høide med den 

 nuvaM-ende strandlinje. I den tilsvarende lid var dyrelivet frem 

 deles arktisk, fordi landet var isdækket. Selv i ratiden eller i 

 tiden for VoW/r/leirets dannelse, som svarer til en havstand av 

 100 — 150 m. over den nuværende strand, hadde faunaen et gla- 

 cialt præg. Men paa den tid har de varme havstrømme litl 

 efter litt øvet sin indflydelse paa dyrelivet i fjordenes dyp. Om- 

 kring de tider, da havet naadde den øverste marine grense, var 

 Loplwhelia-f aunaen rikt utviklet baade i Kristianiafjorden og 

 Trondhjemsfjorden. Og dette forutsælter en vandtemperatur av 

 omkring (i^ C. Dyrelivet, som i den første fase av landets sæMik- 

 ning vistnok var ublandet arktisk baade paa grundt vand og i 

 de større dyp, blev efterhaanden opblandet med boreale arter i 

 dypet av de fjorde, som var saaledes beliggende, at de varme 

 havstrømme kunde trænge ind. Studiet av de gamle Lophohelia- 

 rev har gjort det sandsynlig, at i fjorddypene var naturforhol- 

 dene i indsjøperioden ikke meget anderledes end i nutiden. 

 Samtidig var grundvandsfaunaen gjennemgaaende arktisk. Men 

 efterhvert som landet steg og isplaten skrumpet ind, gjorde de 

 varme havstrømme sin indflydelse gjeldende ogsaa paa over- 

 flatelagenes naturforhold og grundvandsfaunaen blev mere og 

 mere opblandet med sydlige former. Som før nannt indvandret 

 de varmekjæneste arter i tapesliden. 



I det første avsnit av landets sænkning har den marine 

 fauna visselig væ^et ensartet rundt hele landet. Saa blev lik- 

 helen brutt ved at saadanne fjorde som Kristianiafjorden og 

 Trondhjemsfjorden lik boreale indvandrere paa dypet. Men 

 grundvandsfaunaen var fremdeles temmelig samsvarende over 

 det hele land. 1 oWm-faunaens sammensæ^tning ved Tromsø ^ 

 var i det store og hele den samme som ved Trondhjem, Bergen, 



^ H. Kiær, Om kvartærlidens marine avleiringer ved Tromsø. T. M. 



A. 2o, s. 18. 



