Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 9 



(B. M. Keilhau: »Antegnelser paa en i 1S47 ioretaget geognostisk 

 reise gjennem Øslerdalen og en deel af Trondhjems stift < (Manu- 

 skript). Men man har dog ogsaa eksempler paa, at overtladens 

 relief ikke følges; saaledes overskjæres f. eks. Kallvellas sidedal 

 nær Ler station af isskuringen der, hvor sidedalen munder ut i 

 hoveddalen, Gulas daifore, idel skuringen følger hoveddalens ret- 

 ning. Krydsende striber, uten at disse paa nogensomhelst maale 

 giver bevis paa gjentagende nedisninger, har man ogsaa anled- 

 ning til at se paa forskjellige steder, saaledes f. eks. n.f. Storlien 

 slation, hvor der saaes krydsende slribesyslemer i vestlig og 

 sydvestlig retning, karakteriseret saavel ved vakre striber og furer 

 som ved moutonneret overllade. Denne sidste karakter kan langs 

 Trondhjemsfjorden, fra de indre dele til de ytre, ofte blive meget 

 fremtrædende, idet de moutonnerede former, visende bra'bevægelse 

 utad fjorden, saavel langs stranden som paa opstikkende smaa- 

 øer og skjær, kan blive saa dominerende, at de ikke giver stort 

 efter for de fra gammelt af i den henseende saa bekjendte om 

 givelser af Kristianiafjorden. I passet ved Stigen i Kkebu, hvor 

 man har betydelige blokkesamlinger, sees j)rægtig isskuring i 

 passets retning med strit)er, furer og roches moutonnées, og meget 

 smuk isskuring i dalens retning sees ogsaa videre nedover f. eks. 

 nedenfor kirken. Foruten den i egentlig forstand glaciale skuring 

 har man ogsaa ofte som f. eks. ved Heppe teglverk Ilelli eksemp- 

 ler paa virkningen af den kombinerede glaciale og tluvioglaciale 

 erosion (cfr. min l)eskrivelse i,II, 117\ og her kan disse former 

 i pragt og storslaaenhed helt maale sig med, hvad vi f. eks. har 

 anledning til at se i Langesundsfjoidens omgivelser. Og vanske- 

 lig linder vi en vakrere samling af jettegryter end den, som er 

 stillet tilskue langs (iullossen, idet vi i denne forbindelse ikke 

 skal indlate os |)aa at diskuteie den hypothese, hvor meget af 

 disse skyldes en recent, eller hvor meget der muligens skyldes 

 en gammel, kanske fluvioglacial flaunelse. 



Det er dog ikke alene i denne, mere til selve overlladen kn\l 

 lede virkning af den glaciale erosion, at vi sj)orer dens store be- 

 tydning, men endnu mere i dvn indgribende maale, hvoipaa den 

 har været istand til al omforme selve l^jeldlopogralien, utforme 

 dalrelienet og skape den karakteristiske indsjo og fjoiddannelse. 

 som allerede i del foregaaeude er |)aa|)egl. Naar vi lia den svagt 

 boigclormede fjeldvidde med de moutonnerede former og knei 

 sende llylblokke Ira'der ned i dalene, saa er el af de første ioine 

 faldende Ira-k, vi moler, de saakaldte dallisler . i dalsiderne frem 

 slikkende, s\agl kamformcdc linjer, der loper i svagt alTaldende 

 retning med dalene sel\. Disse dallisler viser sig na-rmere belragh'l 

 kun al va'ic de gjenslaaendi' erosiousresler ved en ofte gjeulagel 

 r formel ulviklinu af dalens relief De faar til sine lider olie en 



