Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 43 



ulspringer fra den samme spire, som den selv har sprunget ut, 

 levende med i det samme liv, som den selv har levet lor at 

 bringe utviklingen videre fremover ved hjelp af de samme sporer, 

 hvorpaa den er saa rik netop til at føre forskningen fremover 

 paa en naturlig maate. 



Af forskere, der i den senere lid har gjort sig særlig fortjent 

 nelop i retning af hver paa sin maale at fore torvmyrsludiet 

 videre fremover efter et anerkjendt geologisk princip, kunde næv- 

 nes britten Francis Lewis (Trans. Roy. Soc. Edinburgh, June 

 1910) og østerrikeren Hans Schreiber (Verglelscherung und 

 Moorbildung in Salzburg, 1912). 



Bi.YTTS fortjeneste af at fremhæve torvdannelsens stilling til 

 landpladens niveau kan vanskelig overvurderes, men det turde 

 nok være at netop i denne henseende har Blytts torvmyrgeo- 

 logiske profil lettest for at la en ufuldslæMidig betraglnings- 

 maate skimte igjennem, ikke blot rent theorelisk, men ogsaa, ja 

 kanske sæ'rlig, i empirisk retning, dels fordi at delaljundersokel- 

 sen under det forholdsvis lidlige sladium enlen ikke er blil til- 

 strækkelig anerkjendl eller ikke har været fuldstæMidig nok utvik- 

 lel, men dels hovedsagelig derfor, at paa Blytts lid kjendskabel 

 til vore marine afsætningers biologiske forhold var saa lite ut- 

 viklet, at grundlaget i saa henseende nødvendigvis maalle svigte, 

 naar disse foihold sammen med de isoslaliske blev naM'mere 

 utredet. Men i store træk tør man nok endnu sige, at IJlytt 

 har ret, naar han nemlig fremhæ'vede: »Norge er siden istiden 

 steget i forhold til havet. Torvens dybde voxer i disse forhen 

 nedsa'ukle egne, efler som man kommer høiere. (irundeu er 

 ulvilsoml den, at lorvdannelsen begyndte, henge for landet var 

 steget til nutidens niveau. Torvens væxt har va'iet saa langsom, 

 eller den har ialfald voxet med saa lange afbrydelser, at liden 

 for dens dannelse maa maales med samme maal som landels 

 stigning. Denne stigning var neppe lige stor overalt. Men inden 

 for snievrere omraader synes den at have væ'ret ensartet ("hri 

 stiania \'i(l. Selsk. Forh. ISS'i, Nr. 6, pag. 7>. 



lifter disse mere almindelige betragtninger skal jeg kun endnu, 

 før \i Ibrlader delle afsnit, meddele el prolil, som jeg sommeren, 

 1909 hadde anledning til at opla i et lor\niyrsnit i den mo- 

 ræ'uefyldle dalside vesl foi- Tyvold station i en holde af il"^ m. 

 over denne, altsaa 7;')1 m. o. h. I omgivelserne var der en frodig 

 gru'svi'kst under \ idjckrattct nu'llcm de vakre birketi'ieer — - 

 Hrltiht ()(li)r(il(i. I ncdadstigciulc linje li:i\(le man lolgende: 



Torv, ;'><» cm 0.s7/77f- niveau 



Ira'resler 7'//;'/a-niveau 



torv, 7') cm '/V//j<n- niveau 



Ira'resler Va<7/v/-niveau 



