56 P. A. ØYEN [1914 



kvartære lagfølge meget ofte har sin store interesse at kunne 

 skille ad endog de mindre utprægede afsnit i rækkefølgen. De 

 variationer, som disse former er utsat for, kan opstaa ved den 

 vekslende paavirkning af de forandringer, der indtræder med 

 vekslende temperatur og saltgehalt i havvandet eller ved den 

 forskjellige dyhde, hvori de forskjellige arter opholder sig, eller 

 derved, at de endog kanske tildels skifter plads i en forholdsvis 

 kortere tid. Af en og samme art f. eks. er det i almindelighed 

 meget let at adskille en i littoralheltet levende varietet fra en, 

 der som regel opholder sig paa dypere vand. 



Smaa, med havstrømme eller drivprodukter drivende organis- 

 mer er af let forstaaelige grunde mindre godt skikkede, ja endog 

 ganske ubrukelige som ledeformer, hvor det gjælder utsondrin- 

 gen af mindre tidsafsnits atleiringer. 



Dyreformer med kraftig bevægelsesevne og store akkomoda- 

 tionsbetingelser foretar jo ofte lange vandringer, enten mere 

 tilfældig eller ogsaa ganske regelmæssig. Aarsaken kan være 

 af forskjellig art. Men de førstnæ'vnte vil som oftest være uten 

 synderlig interesse i kvartærgeologisk henseende, medens det 

 iethvertfald vil ha noksaa stor interesse at kunne følge de sidst- 

 nævnte, selv om deres betydning naturligvis ikke paa nogen 

 som helst maate kan sammenlignes med de fastsiddende og 

 stedegne organismer. Af saadanne mere regelmæ^ssig vandrende, 

 høiere dyreformer er vistnok for vort lands vedkommende særlig 

 at merke tnækfuglene og endel fiske. Ingen af disse er imid- 

 lertid fundne i et saadant antal i fossil tilstand i vort land, at 

 det spiller nogen egentlig rolle for bedømmelsen af den kvartæM-- 

 geologiske utviklingshistorie. Det er dog interessant og vel værd 

 at lægge merke til, at intet af de mere sporadiske fund af andre 

 dyreformer har stillet sig i motsætning til den utviklingshistorie, 

 som man har kunnet fastslaa af den store bløddyrklasses rike- 

 lige, ja talrike forekomst, saavel med hensyn til artantal som 

 individantal i fossil tilstand. Det samme er jo, som vi i det 

 foregaaende har set, ogsaa tilfælde for de fossile planters ved- 

 kommende. Saadanne sporadiske fund vil da meget let titsyne- 

 ladende kun faa et vist kuriosums interesse; men dypere seet 

 vil de dog ogsaa ha en noget større betydning, idet de ofte vil 

 gi en ganske bestemt antydning med hensyn til karakteren 

 af de fysiografiske forhold i enkelte afsnit af den svundne 

 kvartærtid. 



Da det f. eks. sommeren l'.)01 lykkedes mig ved Aure 

 teglverk i Ørskog at faa fat i en lerklump med et par ben af 

 spilsbergalken iUria brunniclui Sab.) i,Cfr. Hklland: Romsdals 

 amt, I, pag. 156,) saa har ikke delte fund, selv om enkeltstaa- 

 ende, blot den betydning at skaffe et par alkeben til museums 



