Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 77 



at gjenneingaa flere af de punkler, som Hansen giør opmerksom 

 paa (L. c. pag. SS — 10()i og likeledes lil at onihile den tilsyne- 

 lalende likhed mellem K.ikrilfs og Hansens anskuelser; denne 

 oprindelig svenske opfatning kunde forsvares for over femti aar 

 siden med det overordentlig sparsomme kjendskap til de fauni- 

 stisk-straligrafiske forhold, men at den med vort nuværende 

 kjendskap til disse virkelig kan forsvares og forklares paa en saa- 

 dan maate som paa de anførte sider i Sørlandet smaker vel 

 meget af journalistik. Delte faar være nok. Jeg androg i sin tid 

 Norges geologiske undersøkelse om i dens publikationer at faa 

 trykt en imøtegaaelse af de i »Vest-raet« (N. G. U. nr. 54) frem- 

 holdte anskuelser, men i en skrivelse fra undersøkelsens be- 

 styrer af 19'Yi;) blev delte avslaaet og dermed afbrudt. Og 

 med hensyn til »Sørlandet li)12 (trykt 1913) vil jeg kun be- 

 merke, at jeg vilde anse det som meget uheldig, om den kvartær- 

 geologiske diskussion i Krisliania \'idenskapsselskap skulde fort- 

 sætte paa basis af de i dette arbeide fremkomne anskuelser. 

 Saa meget vil forhaapentlig den her givne utredning ha bidrat 

 til at klarne forholdet, at det vil forstaaes, hvorfor jeg ikke er 

 istand lil at anerkjende nogen positiv betydning i Dr. Hansens 

 klassifikationsforsøk, saa meget mere, som han gang paa gang 

 liar svigtet sine egne, tidligere. Den stilling, som bestyreren af 

 Norges geologiske undeisøkelse indtager lil '\'est-rael (N. G. U. 

 nr. ."')4), synes imidleilid al va're noget reserveret, men samtidig 

 uklar (Norsk geol. tidsskr. H. H, No. 8, pag. lo og Norges geol. 

 unders. No. 50, pag. 161 lig.); men naar Reusch skriver om »Dr. 

 Andr. M. Hansens sidsle bok (Naturen 1910, |)ag. 245\ saa er 

 det vel for at give el referat af -Fra Istiderne. Vest-Raet Norges 

 geol. unders. No. 54, 1910), men man faar ogsaa det indtryk, at 

 det er skeel for al reservere sig mol de der fremsatte anskuelser; 

 thi man kan neppe forklare sig paa nogen anden maate føl 

 gende: Den er skrevel med den begavede forskers sedvanlige 

 forfallerlalent, der hokler læseren fangen for argumenlalionen, 

 om man end tilslut staar meget tvilsom likeover for de nye 

 resiillater Naturen 1910, pag. 24S;. (ijennem del hele referat 

 Ira'kker sig imidlertid som en bøig'< en temmelig vidt utviklet 

 skepticisme, et resultal der ikke virker i særlig grad opmun 

 trende, og slulningssalsen karakteriserer det hele: hvad vel du 

 nu egentlig med sikkcihcl a\ del som slaar i bokciiieV (L. c. 

 pag. L'is. 



Alleicde i del Inrci^aacndc er omtalt iiivi r's geniale loisok 

 paa al Ibrklaic in(l\ andiingcii af Norges llora med den deilil 

 knyllcdc inddeling al' noiI lands k\arl;ere afsa'tninger. Del har 

 voldt endel ulempe, al Ui.vrr's klassilikation af is7s Ikke kom 

 lil heil al stemme med den af 1.S75, men del var jo en naturlig 



