Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 89 



sætninger. Medens vi korl og godt kunde karakterisere vor egen 

 tid som relativt tør og med forholdsvis gunstige klimatiske for- 

 hold, linder vi saaledes, at der na^rmest foriil gaar en mere 

 fugtig tid, hvis afsa'lninger kan følges op til en utpræget strand 

 linje i 11 m. høide over den nuværende. Uten at del hittil er 

 lykkedes at finde noget spor til, at nogen gjentat oscillation i 

 strandlinjens beliggenhet har fundet sled paa overgangen til 

 denne tid fra den like forulgaaende, har vi imidlerlid kunnet 

 paavise, at overgangen er formidlet gjennem en klimaloscillalion 

 af helt lovmæssig karakter. Og denne forulgaaende tid ulpræ 

 ger sig som en relativt tør og noget varmere tid, hvis af- 

 sætninger begrænses topografisk opad af Ostrea-niveanets 22 m. 

 strandlinje. Disse to afdelinger (Nyt Mag. for Naturvid. B. 47, 

 190U, pag. 227—242, Arch. for Mathm. og Naturvid. B. XXX Nr. 8> 

 danner tilsammen en helhet, der paa mange maaler er karak- 

 teristisk forskjellig fra den foregaaende tid, men merkelig nok 

 helt naturlig og ulen nogelsomhelst brud sammenknyltes med 

 denne gjennem det selvsamme formalionsled, som ogsaa ad 

 skiller dem, nemlig de rike østersbanker. Ut fra denne over- 

 sikt, som vi nu har vundet med henblik paa klassilikalionen 

 af de seneste kvartærafsætninger i vort land, turde vi vistnok 

 her finde en tilnærmet overensstemmelse med de af Bi.ytt op 

 stillede formationer, den siibalUintiske og den snhbon-alc. \\ 

 vet, at Bf.ytt kaiakleriseiede den forslnannle som lilhorende 

 en relativt fugtig lid og den sidstnævnte som lilhorende en re- 

 lativt tør, og vi vel fremdeles, al Blytt afgrænsede den siib 

 atlanliske formation ved en slrandlinje 9.4 — lo m. over den nu 

 værtinde C.hrisliania Vid.-Selsk. Forh. 1882, No. (i, pag. S og 

 C.lirisliania Vid. Selsk. Forh. 1.S92, No. 4, pag. 45) og afrundede 

 begrensningen for den subboreale til ■'iu fol (= 15.7 m.' over 

 nulidsslrandlinjen >C.hristiania Vid. Selsk. Forh. 1882, Nr. (5, j)ag. s«. 

 Overensstemmelsen med del resultal, vi ovenfor naaede lil, er 

 saa stor og ailcn al' foreliggende bestemmelse saadan, at jeg 

 eftei" mil personlige bekjendlskap med Bi, vir ikke nærer den 

 ringeste Ivil om, al han vilde ha godkjendt sammenstillingen af 

 den til 1 I m. slrandlinjen svarende formation med sin subatlan 

 tiske og den til 22 m. strandlinjen sNaicndc formation med sin 

 subboreale; det \il derfor ogsaa va-ic meget passende at bi 

 beholde disse bena'\ nelsei- i deres mere oprindelige betydnini; 

 \'i faar |)aa {\v\\ maate 0.s7/7'ani\('auets afs;etninger opdelt i to 

 noie sammenhorende formalionsled, det snhhorcdlr og det .s///>- 

 (ttldiilishc. \'ed at folge de marine laciesdannelser med deres 

 pelrograliske ut\ikling og tauiiisliske indhold samt den strati 

 grafiske iiekkelblge og det topogialiske lelief er det i .\kersdalen 

 Ivkkedi's at bestemme de til disse formalionsled s\arende strand 



