Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 115 



man ved amtsgrensen mellem Søndre Trondhjems og Hedemar- 

 kens amter har en meget Hat og grund dalbund, kun endnu en 

 svakt fremtrædende canon dannelse, saavel i retning mot Indset 

 som i retning mot Stuen (Opdal). Men snart ophører ogsaa 

 denne, og elven har da et nær upaaagtet leie i den flate dal- 

 bund, der overalt er rikt dækket af bundmoræne med blokker. 

 Hist og her sees ogsaa vekslende skikter af sand og grus, der 

 vistnok for en ret betydelig del her skyldes afsæ^tning i lokale 

 indsjøer, dels morænesjøer og dels brædæmmede. I selve elve- 

 leiet har man ofte anledning til at se store blokker utvasket af 

 morænegruset. Gjennem blandet birk- og furuskog passerer man 

 videre gjennem det vakre, flatbundede dallandskap, hvor enkelte 

 lave, lokalt optrædende terrasser hører til de mere karakteristiske 

 og eiendommelige [væk i det ellers ofte ensformige landskap. 



Lite anede jeg, da jeg i 1897 og senere, noget mere indgaa- 

 ende, i 1912 anstillede endel undersøkeiser inden denne egn, at 

 her saa snart skulde gjøres et for vort lands kvartærgeologi saa 

 interessant fund, som det jeg allerede ved en tidligere anledning 

 har beskrevet iXaturen 1913, pag, 195—208), nemlig benrester 

 af moskusoksen. Akkordformand Ole Moen fandt nemlig i en 

 jernbaneskjæring, gjennem en fremspringende jordryg, ca. 120 

 m. fra Gisnaelven, i næM'heten af Farlighetsbro, paa græMisen i 

 Indset, en halshvirvel, der af Herluf Winge bestemtes at være 

 en af de mellemste halshvirvler af en stor, gammel moskusokse. 

 Senere er paa samme sted fundet nok en endnu større, og bedre 

 opbevaret hvirvel af Ovibos moschafiis Bl.vinv. Dette fund vin- 

 der i interesse ved at sees i sammenhæMig med det allerede for 

 en række aar siden gjorte fund af en mammuttand i Skjerva- 

 gjelet, nier Skarvangen sæter i Vaage. Likesaa nævnte jeg ved 

 ovenanførte anledning endnu et par noget tvetydelige fund fra 

 Dovre og Lesje (L. c. pag. 199). Med hensyn til mammulfun 

 det fandt jeg en bekra-flelse paa, hvad jeg allerede hadde uttalt 

 i min afhandling Slrandlinjer i (ludbrandsdalen, is*)(; : Paa 

 bredderne af denne bnesø kunde man muligens ogsaa blandt 

 andre istidsformer ha seet mammuthen spadsere omkring (L. 

 c. pag. 17;. Med hensyn til moskusoksefundet uttalte jeg: nær- 

 mere at bestemme denne mildere tids j)lads, geologisk talt. er 

 for oieblikkel meget vanskelig. Men det forekommer mig ialfald 

 meget sandsynlig, at den blir at henheggc til det af mig som 

 .U////7//.s-niveauels tid betegnede afsnit — — — Det høinordiske 

 dyreselskab mammut, moskusokse osv. skulde da kunne tænkes 

 al ha holdt sig i vorl land indtil den eflerfolgende, kolde tid, 

 med et betydeligt briefremslol, som jeg har betegnet som Porl- 

 Utndia-n'iWMUiis tid, men ikke overlevet denne (.Naturen 191.'), 

 pag. 208 1. Senere har ogsaa Hi:rs(.ii beskrevet fundstedet, men 



