Nr. 6] KVARTÆK-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 159 



Og isoanabaserne skulde da forløpe omtrent parallel med ind- 

 landsisens omrids. Kjerulf angav i sin tid ikke blot de tradi- 

 tionelle 600 fot for den høieste havstand under eller efter istiden, 

 men han angav ogsaa ved en anledning 700 f. o. h. for samme 

 høide, og delte har bevirket, at enkelte har uttalt sin forbauselse 

 over, hvor nær Kjerulf har truffet det rigtige (Polyteknisk Tids 

 skrift 185.S, pag. 324); hertil maa anmerkes, at det er den største 

 plateauhøide Kjerulf angir; der findes ikke tegn til, at han 

 har bestemt beliggenheten af den høieste strandlinje, heller ikke 

 at han har gjort nogetsomhelst tilsvarende fossilfund hertil. Men 

 vi kan gaa videre: der tindes i det hele tat i Kjerulfs otYent 

 liggjorte arbejder ingensomhelsl antydning til, at han paa et 

 eneste sted har bestemt, hvad man pleier at kalde en marin 

 grænse. Dette ligger ogsaa klart nok i dagen deri, at ingen af 

 Kjerulfs mange elever har anført den høiere værdi, men kun 

 den gamle traditionelle GOO fot-værdi af langt ældre bestemmel- 

 sesdato. I en »Descriplive Sketch of the Physical (ieography and 

 (ieology of the Dominion of Canada , 1884, af Selwyx & Dawson 

 omtales, at i det sydøstlige omraade these Post-Tertiary marine 

 formations appear in all parts of the area in flåts and terraced 

 banks up to elevations of 500 feet above the sea< L. c. pag. 7\ 



De Geer uttaler: »All the observations evidently relate to 

 one single sj'stem of upheaval, with the maximum uplift in the 

 central port of the Scandinavian peninsula, along a line east of 

 the watershed, or nearlj' where the ice sheel of the last glaciation 

 reached its greatest thickness< (The American (leologist Vol. XI, 

 1893, pag. 2o). Og han fortsætter: The very interesting and 

 valuable investigations of Gilrert, Upha.m and Spencer, have 

 shown that the shorelines along the great lakes in the interiør 

 of eastern North America have been unequally uplifted moie 

 loward the north than toward the south, and this seeues to be 

 (juite in accordance with the generally adopled opinion in regard 

 lo the marine deposils along the Atlantic coast« i^L- t". pag. 29). 

 De Geer sammenstiller saa ved denne anledning efter forskjel- 

 lige kilder endel høidemaalinger for antagne marine afsæbninger 

 (I^. c. pag. 29 — 31) inden det amerikansk grønlandske omraade. 

 Da endel af disse va^rdier, der ligger mellem nogle faa fot over 

 den nuvivrende strandlinje og over el par lusen, forekom liam 

 tvilsomme, anstillede han selv inden det amerikansk kanadiske 

 omraade en nekke undersøkeiser, der gav som resultat en marin 

 grense af fra O til 215 m. for den senglaciale tid I. c. pag. ■\i't . 



Vi bør merke os De Geer's uttalelse: Durcli I'eststellung 

 (ler Isobasen oder Linien gleicher Landhebung glaube ich ferner 

 nachgewiesen zu haben, wie sowohl das skandinavische als das 

 nordamerikanische und /\vai- laurcntische Hebungsgebiel mil den 



