172 P. A. OYKN [1 914 



største betydning ogsaa for Trondhjenisfeltet i engere forstand. 

 Senere er disse undersøkeiser fortsat af en række forskjellige 

 forskere, der har l)idraget til at utdype de af Høhbyk fundne 

 resultater, men det blir dog hans fortjeneste, i det væsentlige, 

 at ha bestemt skuringens retning i de slore drag, ikke blot for 

 en større del af vort eget lands vedkommende, men ogsaa for 

 en ret betydelig og afgjørende del af vort naboland mot øst. 

 Det er paa den maate efterhaanden erhvervet sikkerhet for, al 

 bræbevægelsen over en større del af den centrale egn af den 

 skandinaviske halvø har vært fra Storsjøens omgivelser øst for 

 vandskillet og mot det topografiske reliefs heldning, saaledes at 

 indlandsisens bræmasse har beva^get sig over vandskillet mot 

 vest. At saa har vært tilfælde, finder vi nu ganske naturlig, 

 men at Horbyk med sine forutsætninger naaede frem til det 

 resultat, at bevægelsen hadde foregaat mot nordvest inden Jemt 

 landsomraadet og tilstøtende trakter af Norge, det hadde jeg 

 lært og ofte hest, men ingenlunde tilfulde forstaaet og værdsat, 

 førend jeg sommeren 1912 selv hadde anledning til at bereise 

 en større del af delte i isbeva^gelsens, bræskuringens og de bra^- 

 dæmmede sjøers historie saa klassiske omraade. Det var spe- 

 cielt fra denne egn Hørbye leverede sit interessante skurings- 

 stripekart 1859 (Nyt Mag. for Naturvid. H. X), idet han sam 

 lidig medtok trakterne ogsaa mot sydvest, hvor allerede henimot 

 et decennium tidligere Rohkut C.hambkrs inden vort eget lands 

 grenser hadde beskrevet terrasser og afsætninger i stillestaaende 

 vand, som senere har vist sig ikke at være andet end glacio-la- 

 kustrine dannelser. Denne beskrivelse kan for vort lands ved 

 kommende fuldt ut betegnes som klassisk, og jeg skal derfor 

 vedføie et kort uldrag. 



'The valley of the Logan, for several milesit'Jown, contains 

 great masses of pure sand, in the form of terraces and isolated 

 mounds. On one of the laller, Dovre Church is situated — — 

 — - in this portion of the valley, there is a terrace unlike the resi 

 in as far as it is a narrow ledge of detrital matter, running 

 continuously along Ihe hill side for fully 14 miles, however much 

 more, while the terraces resting on the skiris of the hills lower 

 down are great projecting masses, seldom exlending far on one 

 level. This remarkable terrace is most conspicuous on the right 

 or south wesl side of the valley — — — when examined vvith 

 a correct instrument from ils own elevation on the opposite 

 side, it is })roved to be for a great way Iruly horizontal. On 

 the left or north east side of the valley, the corresponding mark 

 is a line composed of slight projecting banks of water laid sand« 

 (The Edinburg New Philosophical Journal, 1850, Vol. XLVIII, 

 p. 71). Det har i denne forbindelse mindre at si, at Chambers 



