KVARTÆK-STUDIER I TKONDHJEMSFELTET 183 



Del er ganske inleiessanl i denne forbindelse al merke sig, at den 

 onibøining al" morjenerækken mol vesl, som tinder sted i Viborg- 

 Irakten, allerede kommer ganske lydelig frem paa Forchhammers 

 karl (Danmarks geognosliske forliold, 18{ |o5) i rullestensformatio- 

 nens utt)redelse, og del er da el merkeligt sammentræf af en række 

 ibrskjellige omslændigbeter, at denne kjendsgjerning er forblit 

 iipaaaglel, indtil l'ssiNO for ende! aar tilbake g.)orde det samme gjel- 

 dende med bensyn til beliggenbelen af stagjiationslinjen i Jylland. 

 Idel morænera'kkerne her gaar ul i Vesterbavet, forsvinder de ogsaa 

 for vor nnlidige erkjendelse, idet det endnu ikke har været mulig 

 al paavise deres fortsættelse. Men Skagerakrendens dyp har vistnok 

 med sikkerbel været fyldt af den ulgaaende bræstrøm, og vi bar 

 kanske i denne rendes begrensning ogsaa en omtrentlig begrensning 

 for Ra-periodens ulgaaende bra\strøm. Vi maa nøie os med al ha 

 fulgt mere i sammenbæmg stagnalionstidens < morænelinje; for 

 de øvrige ra'kkers vedkommende maa vi ta med kun de mere 

 generelle forbold f)g forøvrig nøie os med at benvise til den af 

 rssixr. givne fremstilling SteIiNmann & Wilckens: Handbuch der 

 Regionalen (ieologie, H. I, Abt. 2, Danemark, 191U, pag. oO og Ussing- 

 Harder: Danmarks geologi, utg. 3 (1913), pag, 278 — 280). Naar 

 l'ssiNG sier, al del bar været mulig sieben verschiedene Ruck- 

 /.ugselai)pen des Kises in .lutland nachzuweisen (Steinmann 

 «S: WiECKENS; Handbucli der Regionalen Geologie, R. 1, Abt. 2, 

 Danemark, l'JKJ, |)ag. ol\ saa vil jeg ut fra den erfaring, jeg har 

 erhvervet, gjøre el forsøk paa en gruppering af disse, sammen 

 med de danske øers og Sydsveriges saml vore egne ra moræner 

 af forskjellige stadier. Vi skal da først erindre os, al den svenske 

 forsker Hei.c.e Nelson offenlliggiorde et stort arbeide Om rand 

 deltan ocb randasar i mellersta ocli sodra Sverige (Sveriges 

 geol. undersokn. Ser. (".. 1910, No. 220), hvori han beskriver en 

 ra'kke asei-, plalaer, endemora'uelinjer og terrasser, uten at det 

 dog kommer lil nogen egentlig, hverken slratigralisk eller geolo- 

 gisk klassilikalion af disse inleressanle forhold, som jeg gjen- 

 lagne gange bar bal anledning lil al studere, særlig jiaa en 

 sUuliereisc sommeren 191(». Nelson kommer lil del resultal, 

 all isliafvel nall sin inigefarligen hogsla niva under hvart ocb 

 ctl al de sneeessiva randlagena ( L. c. pag. 218\ og al for 

 sodra ocb nu-Ilersla Sverige kan sahinda fastslås, all M. (1. nall 

 sin iingertirliga maximiviirde, medan landet annu var liickl al' 

 landisen L c pag. 222 — 22Hj. Men ellers føres ikke uiuler 

 søkelsen frem lil en bell g^jennemførl gruppering og klassilikalion 

 af de i Syd og Mellemsverige saa lalrikt oplia'dende endiMuo 

 la-neia-kker, og forlioldel nu'llem isrecession og slrandlinjebelig 

 genbel vislc sig allsaa ilblge Ni;i.soN mere generell al NaMC om 

 Ircnl (Icl samme, som l)i, ("ii;i;i< lidligcrc liaddc paaxisl Ibi- liaklen 



