206 P. A. ØYEN [19 14 



Allerede i el foredrag i Krisliania Videnskapsselskap 19V0^> 

 skitserede jeg i korte træk forekomsten og sammenhængen al 

 de tre glaciale hovedled i lerafsætningerne i Trondhjemsfjordens 

 omgivelser, likesom jeg i en senere afhandling, » Portlandia arc- 

 tica Gray og dens forekomst i vort land under ratiden og ind- 

 sjøperioden < (Christiania Vid.-Selsk. Forh. 1903, Nr. 11, pag. 6 

 — 7), hævdet, at man i Trondhjemsfellet har to Portlandia-førende 

 niveauer, et forholdsvis lavere niveau, hvis fauna især ute ved 

 kysten for en del hærer samme præg som det til ra-tiden sva- 

 rende Portlandia-føvende niveau i den sydlige del af vort land, 

 med en forholdsvis stor form af Portlandia arctica, og et høiere 

 niveau, der gaar helt op til omkring 160 — 180 m. o. h. og i 

 faunistisk henseende adskiller sig fra det før nævnte ved at føre 

 en ganske Ilten og ved eiendommelig skal og epidermisstruktur 

 karakterisert form af Portlandia arctica, og ved siden av denne 

 som regel kun et par andre smaa Portlandia-iormer. Disse to 

 niveauer adskilles ved en geologisk horizont af et noget andet 

 præg, karakteriseret ved forekomsten af Arca glacialis Gray, 

 Pecten groenlandiciis Sowb., Siphonodentalinin vitreiim Sars, m. fl., 

 idelhele en horizont, hvor tydeligvis andre afsæ'tningsforhold har 

 gjort sig gjæ^ldende, ledsaket af oscillation i de klimatologiske 

 og hathymetriske forhold. Og det lykkedes mig at vise dette 

 ved et forholdsvis stort antal af nye fossilfund. Thi medens 

 saaledes, for kun at nævne et eksempel, Portlandia arctica kun 

 var kjendt fra fem steder inden Trondhjemsfeltet, da jeg hegyndte 

 mine undersøkeiser, lykkedes det mig paa de to sommerreiser 

 1900 og 1901 at fremfinde den paa ca. femti nye lokaliteter, 

 spredt over det hele felt omkring Trondhjemsfjorden. Senere er 

 nogle nye lokaliteter kommet til. 



Paa de to nævnte sommerreiser hadde jeg anledning til gjen- 

 tagne gange at undersøke forholdene ved Baklandets teglverk. 

 Undersøkelserne paabegyndtes her langs Nidelven, og der fandtes 

 her ilere steder ler, saavel under som i og over elvens vand- 

 niveau. Saaledes stod f. eks. straks nedenfor Elgesæter bro, paa 

 elvens høire side, blaagraa, litt sandblandet, men tin ler, ofte med 

 et noget grønliggult skjær i farvenuancen; den iblandede sand 

 var ganske tin, men enkelte, spredte stene av nøddestørrelse 

 forekom dog ogsaa. Paa sine steder anlok leret en mere blaa 

 farve, var da linere og tildels noget seigt. Der fandtes her fos- 

 siler, dels i hele skaller og dels fragmenter, nemlig: 



Portlandia arctica Gray formå typica, af længde 20 mm. Fra 

 Ørlandet har man en liknende formtype, nærmest formå port- 

 landica. 



I lertagene ved Baklandets teglverk var ved mine besøk ler- 

 lagene meget forstyrrede, foldede og forkastede, dog paa sine 



