210 P. A. ØYEN [1914 



foredrag »om finiglaciala VoW/rt-relikter* (Geol. Forn. Forh., 

 Stockholm, B. 35, 1913, pag. 307 flg.). Naar De Gkkr i dette 

 foredrag lar falde følgende ytring: »Sålunda forekommer Yoldia 

 arctica inom Bohuslån och nårmast angriinsande delar af Smaa- 

 lånene endast vid helt låga nivåer, eller i lager som afsatts på 

 djupare vallen; och efler en korlvarig ålerupphlomslring under 

 det snart ofvergående, kalla skede, som foranledde up|)komsten 

 af de finiglaciala grånsmorånerna, utdog den typiska formen helt 

 och hålle\« (Geol. Forn. Forh., Stockholm, B. 35, 1913, pag. 307), 

 saa er efter de oplysninger, som foreligger i literaturen paa den 

 tid om artens forekomst og ulhredelse inden norsk omraade 

 tankegangen og ræsonnementet i denne uttalelse ikke saa ganske 

 let at forstaa, men vi faar fla nøie os med at følge artens ut- 

 bredelse inden vort eget lands grenser, hvor forekomstmaaten i 

 de to helt adskilte bassiner, Krislianiafjordens og Trondhjems- 

 fjordens, imidlertid er helt overensstemmende. Det vilde føre 

 for langt ved denne anledning at indlate sig paa en analyse af de 

 betraktninger som De Geer anstiller med hensyn til mine Yoldia- 

 fund paa Romerike og i Trondhjemstrakten (Geol. Forn. Forh., 

 Stockholm, B. 35, 1913, pag. 308 — 309), saameget mere som væsent- 

 lige forhold i taushet er forbigaaet i lians fremstilling, og vigtige 

 forekomster, som ved P'emsjø, Holmenkollen og i Aasnes, end ikke 

 er tat i betraktning, saa fremstillingen kommer til at halte ret 

 betydelig, ikke blot i kronologisk retning, men selv i fysiografisk. 

 Over otte aar er nu forløpet, siden jeg i begyndelsen af juni 

 1907 paa en ekskursion med studenterne til den sydøstligste del 

 af vort land, Fredriksstad — Fredrikshaldtraklen samt Hvaler og 

 Tistedalsvasdragets omgivelser, hadde anledning til at demonstrere 

 det dichotome Moss — Smaalensra med tilhørende faciesdannelser 

 i dets egenskap af et led i den vidtomfattende raperiode, men 

 det varte dog endnu en tid, førend jeg paa en mere systematisk 

 maate kunde fremlægge en samlet fremstilling af den stratigra- 

 fiske paavisning med hensyn til de oscillationer, der fra dette 

 trin af hadde fundet sted gjennem den senere del af raperioden 

 med de gjenstaaende afsnit. Dette forsøkte jeg al gjøre i »The 

 Quaternary Section of Kilebu« (Cbristiania Vid. Selsk. Skr. I. 

 Malhm. -Naturvid. Kl. 1912, Nr. S); nedenfra oj)ad har man nem- 

 lig her følgende: — 



1 — 2 dm. kviksand Ra trin 



80 cm. bundmoræne Søreng perioden 



10 cm. bundmoræne Aa s-trin 



15 cm. grus, sand, ler, Mijtiliis, Mija, Pecten I 



7 cm. ler, Mijtiliis / Sveneng perioden 



5 cm. ler, .'l/;y//7».s-fragmenter J 



